SELECȚIE OFICIALĂ - A 38 EDIȚIE A FESTIVALULUI DE FILM DE LA MOSCOVA
Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Pa!
TE AȘTEPTĂM
E frig.
Pe mâine!
Origine: început, naștere,
cauza declanșatoare a unui lanț de evenimente.
CARTIERUL CERRO
Natasha!
Natalia Oreiro!
Bine!
MULȚUMESC
Credeam că m-ați uitat. Se pare că nu.
Natalia, suntem aici!
„Din teamă se naște curajul,
și din îndoială, certitudinea.
Visele anunță o realitate diferită, posibilă,
iar iluziile, un alt motiv.
Până la urmă,
suntem ceea ce facem
ca să schimbăm cine suntem.”
Pasagerii se vor urca în avion în ordinea locurilor. Vă rugăm...
Suntem 28 de inși.
28 DE PERSOANE
Vom vizita împreună 16 orașe.
16 ORAȘE
Patruzeci și cinci de ore de zbor.
Șaptezeci și două de ore cu trenul.
Pe o distanță de 44.700 de kilometri.
Puțin mai mult decât înconjurul lumii în doar 30 de zile.
ROSTOV-PE-DON
AEROPORT
Mereu a fost hotărâtă.
18 NOIEMBRIE CONCERT LA KSK EXPRESS
A fost energică, de mică.
TATĂL NATALIEI
Are o personalitate magnetică
ce atrăgea oamenii către ea de când era mică.
Mergeam acasă la ai mei când era micuță,
și străzile erau goale când ajungeam.
Dar Natalia ieșea afară
și când o căutam, când ieșeam s-o caut,
erau...
nu exagerez, dar mereu era o droaie de fete în jurul ei.
Cum o scăpai din ochi,
umplea casa de copii.
Oriunde se ducea, era înconjurată de o mulțime.
E din partea orașului.
Vai, e adorabil!
Ce frumos e!
Era neastâmpărată încă de când era în burta mea.
Dădea mult din picioare!
Mereu am zis...
Pe vremea aia nu puteai ști sexul copilului,
și spuneam că e băiat, fotbalist, pentru că mă înnebunea cu șuturile.
MAMA NATALIEI
Când s-a născut,
mi se părea cea mai frumoasă din maternitate.
Și, da,
a fost neastâmpărată. Punea mâna pe orice
și alerga toată ziua.
Până să-ți dai seama,
lua ceva și dădea altceva pe jos,
voia să bage degetele în priză, deschidea televizorul...
Nu stătea locului.
Stați!
- De ce am început mai repede? - Te grăbești după prima parte.
N-am mai pățit.
Suntem în Rostov-pe-Don.
Seara de dinaintea primului spectacol. Facem repetiții.
19 MAI 1978
Aveam patru ani când s-a născut Nati și eram liniștită.
Credeam că așa e normal.
Apoi am observat că era iute și pusă pe șotii.
SORA NATALIEI
Apoi am început să văd cum era sora mea.
La fel e și azi.
Are aceeași personalitate, plăcută și activă.
Pe de-o parte, e foarte drăguță și bună,
dar e și plină de energie.
SOSIREA ÎN POLONIA
Când era mică, voia să fie împărăteasă.
Sau ambasadoare. Una din ele.
Voia să meargă în toate țările.
Cam cum face acum, nu-i așa?
Nati, te iubesc!
SOSIREA ÎN CEHIA
Pa!
SOSIREA ÎN ROMÂNIA
Natalia!
SOSIREA ÎN CHILE
Natalia!
SOSIREA ÎN FILIPINE
Când am început filmările la Înger sălbatic,
nu mi-am imaginat că va fi vestit în Filipine.
SOSIREA ÎN ISRAEL
Apus în Israel. Ce repede ne mișcăm!
Eram în mașină, soțul conducea, iar fetele erau pe bancheta din spate.
Și Natalia a zis: „Tată!” „Ce e?”
„Tată, eu o să fiu cineva.”
Am zis: „Da, vei apărea în ziare.”
A zis: „Râzi tu acum...”
Curând va începe primul nostru spectacol.
SOSIREA ÎN TAHITI
Mulțumesc.
SOSIREA ÎN GRECIA
Bretonul îmi stă aiurea.
SOSIREA ÎN ITALIA
- Bună dimineața, prințesă! - Bună dimineața!
În Roma, vom cânta cu Raffaella Carrà.
Am repetat mai devreme.
Mereu am crezut că are voință, nu că ar fi foarte talentată.
Nu era mai bună decât celelalte fete.
Pentru mine, era o adolescentă ca toate celelalte.
N-am căzut pe scări!
M-am împiedicat de fustă, dar n-am căzut.
Am încheiat cu acest canzone. Canzonetta. Cum se zice în italiană?
SOSIREA ÎN RUSIA
SANKT PETERSBURG RUSIA, 2001
Ni s-a spus că e foarte vestită aici.
Și-a pus o perucă pentru ca să poată vizita cu noi.
SOLISTA NATALIEI
Oriunde mergeam era o mulțime care striga: „Natasha!”
Era năucitor.
Nu se mai opreau.
Natasha!
A fost uimitor, a fost...
altfel decât în alte părți, ceva nemaipomenit.
CHITARISTUL NATALIEI
Am cântat la Moscova, într-un superb enorm patinoar acoperit.
Erau multe afișe
cu concertele anterioare. Acolo cântaseră toți:
Deep Purple, Sting.
M-am gândit: „Sting a avut un concert, Natalia va avea două. E grozav.”
- Mă filmezi? - Da.
MOSCOVA - RUSIA, 2001
28 NOIEMBRIE SALA CIRCULUI
ROSTOV-PE-DON RUSIA, 2014
Gata.
Unu, doi...
Ce mai faci?
- Ce mai faci? Sunt bine. - Bine. Și tu?
Pune toată banda peste el, ca să pară mai frumos.
Altfel, pare...
Nu și în „Huracán”, când se schimbă luminile.
Asta încă nu e gata.
- Deci, în timpul primei melodii... - Nu, asta zic...
- Îi spun lui Pablo. - Voi fi jos.
Acum vom...
Era foarte tânără când a început să lucreze.
Dar și-a condus cariera foarte matur.
Știe cum să se prezinte,
cum să stea pe scenă.
Are o charismă pe care nu toți artiștii o au.
Lucrează asiduu.
ACTRIȚĂ, AMICĂ A NATALIEI
E o persoană... vreau să spun că cunosc foarte puțini
care să lucreze asiduu ca ea.
PREGĂTIREA TURNEULUI
Opt și bum!
Șapte, opt!
E mai bine. De la început. Un, doi...
Vrei să probezi rochia de păpușă și să vezi?
- Bine. - Arată dreaptă, din spate.
- Îi punem steaua aia pe care o faci. - Da, acolo!
S-ar crede că are o echipă de consultanți de imagine,
cineva pentru asta, altul pentru aia... Dar nu are pe nimeni.
Ea, în capul ei,
ține totul sub control.
Colaborează cu unii, dar ea e cea care creează,
fiecare modificare de costum, punerea în scenă,
coregrafia.
Se ocupă de fiecare amănunt.
ROSTOV-PE-DON RUSIA 2003
Era o doamnă...
Uite-o!
Avea un album cu Natalia Oreiro cu mii de poze.
Voia să vină lângă mine, dar paznicii n-o lăsau.
O strigam, dar paznicii n-o lăsau să ajungă la mine.
- Lăsați-o pe ea! - Nu, nu!
„Te rog!” Mi-a pupat mâinile. Am rugat-o să se ridice.
- Ce i-ai zis? - Să se ridice.
FIUL NATALIEI
- De ce? - Fiindcă îngenunchease.
- Și ce ai făcut? - Am pupat-o.
- De ce? - Ca să fie fericită.
Tu nu ești fericit când te pup?
Vrei să te pup?
Așa!
Știu ce vrei. Ține-l tu.
Nu-ți place cea bej?
E a lui tata. Am uitat.
- Deschide-o. - Uite-o.
Cine e ea?
Cine e asta?
Cine e?
- Cine e ea? - Cine?
Ea, cine e?
Bunica Val.
Era imposibil ca el să călătorească cu ea.
I-ar fi fost foarte greu la temperaturi negative.
SOȚUL NATALIEI, MUZICIAN
Era de neconceput.
Ar fi stat tot timpul în hotel.
A fost greu să-i explic că mama se întoarce peste 20 de zile.
Pentru el era un univers necunoscut. Abia înțelege ce înseamnă „mâine”.
Înțelege că mama a plecat și se va întoarce.
Restul nu contează pentru el.
De asta n-a vrut s-o vadă când i-am arătat o poză,
sau când vorbeam cu ea pe Skype.
A plecat. Știa că mama lui nu e acolo, că e doar o imagine, nu mama lui.
Pijamaua lui Atita. Ce dor îmi e de el!
BOTEZUL NATALIEI
„Teama usucă gura,
face ca palmele să-ți transpire
și ne mutilează.
Teama de cunoaștere
ne condamnă la ignoranță.
Teama de acțiune ne face neputincioși.”
UNITATE - SOLIDARITATE- LUPTĂ AMNISTIE PENTRU TOȚI
„Dictatura militară...
MUNCITORII LA PUTERE AMNISTIE TOTALĂ
teama de a asculta,
teama de a vorbi
ne-a făcut surdo-muți.”
GREVĂ CIVICĂ
EVIDENȚA POPULAȚIEI
CARD DE IDENTITATE NUME, SEMNĂTURĂ
Cursul dolarului a scăzut.
A urmat o catastrofă economică, financiară și spirituală
pentru multă lume.
Treptat, emigrarea a devenit constantă.
DICTATURĂ MILITARĂ
Cozile la pașapoarte și vize pentru diverse țări
au devenit parte din peisajul orașului.
Familii întregi au plecat...
DOLARUL A CRESCUT: CUMPĂRARE-30%, VÂNZARE-59%
Criza din anii '80 ne-a lovit greu.
PREȚUL CĂRNII A CRESCUT DE LA 3$ LA 5$/KG.
Eram tânăr, aveam datorii.
LAPTE: PRODUCĂTORII CER ADAOS 50%
Așa că am plecat...
GAZUL SCUMPIT CU 50%
...nu căutând o viață mai bună, dar am încercat...
să ne distanțăm de probleme.
ARTĂ SPONTANĂ
URMELE MÂINILOR MELE
Am vândut în pierdere tot ce aveam.
Nu puteam lua mai mult, din cauza situației economice.
Ca să plecăm de acolo
și să ne stabilim în Spania, a costat mult.
Plănuiam să avem slujbe, de lucru, și să mergem mai departe.
MÁLAGA - SPANIA, 1983
Ne era dor de casă,
nu doar mie și lui Mabel, care eram adulți, dar și fetițelor.
La un moment dat, ne-am dat seama că aici, în Uruguay, era casa noastră,
și i-am spus lui Mabel,
că va trebui s-o luăm de la capăt.
Parcă o luam de la început.
A doua zi, ne-am făcut bagajele și am zburat înapoi.
Mabel, treptat, cum s-a putut,
foarte modest, a deschis un coafor.
Eu am găsit o slujbă și am luat-o de la capăt.
Și fetele au făcut sacrificii.
Fără... Au studiat,
cheltuiam puțin,
nu au cerut nimic, niciodată.
Așa că...
Cred că am o familie extraordinară. Sunt...
foarte mândru.
Transmutația:
transformarea unui element în altul, schimbându-i structura.
Într-o duminică după-amiază, când Natalia avea 11 ani, găteam
și a venit cu un ziar pe care l-a întins pe jos.
Am întrebat-o ce face.
„Caut ceva”, mi-a zis.
„Uite! Se caută modele de toate vârstele pentru o probă pentru...”
la o agenție de reclame.
M-am uitat și am trimis-o de acolo.
Dar tatăl ei, din dormitor, a întrebat: „Ce e, Natalia?”
I-a spus și el a zis: „Bine, te duc luni acolo.”
RECLAMĂ LA TAMPOANE O.B.
În acea reclamă, era prezentată
foarte...
senzuală.
Motiv pentru care toată lumea
a început să-i vorbească într-un mod în care nu era obișnuită.
Evident că i-a fost greu.
A fost
o schimbare enormă.
A trecut foarte brusc de la copilărie la adolescență.
O luau peste picior. De câte ori trecea, strigau: „Stai liniștită, ai tampon!”
PRIETENA DIN COPILĂRIE A NATALIEI
Nu putea nici să se plimbe. Toți o priveau și șușoteau pe la spate.
Era singura fată din liceu care apăruse într-o reclamă.
LICEUL 26 LIBER FALCO
Pe vremea aceea, în Uruguay, nu cunoșteai persoane din reclame.
Apăruse într-o reclamă la tampoane,
deci era normal că o vor tachina, fiind adolescentă.
Mereu erau ostili cu noi.
Ne împingeau, ne vorbeau urât,
scriau răutăți pe geamuri sau pe tablă.
N-aș spune că ne căutau nod în papură, dar era pe aproape.
PETRECEREA DE LA 15 ANI
Ne completam reciproc. Eu eram tăcută, liniștită,
iar Natalia era vorbăreață și exuberantă.
Împreună eram echilibrul perfect.
A început să primească telefoane pentru audiții
și a fost selecționată pentru multe. A fost descoperită devreme.
N-am vrut să vin la concurs, pentru că nu aveam încredere în mine.
Dacă voi câștiga sau nu,
mă va ajuta să am încredere.
Orice fac, știu că dau tot ce pot, așa cum fac acum.
Ultima amintire cu ea e de aici, de când ieșea de la școală.
Îmi spunea că se duce să cumpere bilete.
Se hotărâse să se lase de școală
și să înceapă o nouă viață în Argentina.
Voia să... Să își facă acolo o carieră. Să-și urmeze destinul.
TE IUBIM BUN VENIT!
„Nasha Natasha, cu dragoste, din Krasnodar.
Ce părere ai?
E păcat s-o rup. S-o rup?
Minunat!
Mulțumesc mult!
Ia-i lucrurile.
Plecăm. Pa!
- E mai complicat. - O iau pe cea roz.
- Pa! Mersi! - Pa!
„Unii spun că destinul stă în poala lui Dumnezeu.
Dar destinul e ca o provocare mistuitoare
care pune la încercare conștiința oamenilor.”
Am ajuns în Siberia!
Sunt minus 30 de grade!
Mama mia!
În mijlocul verii...
- Cum e? - Super! Am de toate.
- Te iubesc. - Am făcut o poză. Arăta mai bine.
Îți arăt mai târziu.
LIFTURI
TURNEUL NASHA NATASHA 2014
Intră!
Asta e.
Azi îmi cam vine să plâng.
Mulțumesc din suflet, Krasnoiarsk.
Vei fi mereu în sufletul meu.
Am făcut un sfert din turneu.
„Suntem făcuți din timp.
Suntem picioarele și gura lui.
Picioarele timpului merg pe picioarele noastre.
La un moment dat,
știm că vânturile timpului
vor șterge urmele.
Călătorie spre nimic, cu pașii nimănui?
Gurile timpului ne dictează călătoria.”
Gata.
Mi-e atât de somn! N-am dormit deloc.
- Bună! - Bună!
- De ce avem întârziere? Știe cineva? - Nu vreau să știu.
Novosibirsk, Siberia.
Al patrulea spectacol.
Ai grijă cu fumul.
Ieri era atât de dens. Era normal?
- Nu arde? - Deja e ars.
Natasha!
Vino aici!
Natasha!
Hai! Dați tot ce puteți!
TEMPERATURA: 25°C
Noroc!
Să cântăm „Me muero de amor”.
Știți „Me muero de amor”?
- Da, normal! - Încearcă!
- Are cineva versurile? - Eu...
„Ușa”.
Uniunea Sovietică
Bună, Omsk.
Pe aici.
Îmi lipsea foarte mult.
Ea urma să facă 17 ani, iar eu 20 sau 21.
Îmi amintesc că trebuia să vină în vizită,
și apoi lua autobuzul,
la două străzi de casă,
ca să vină la Buenos Aires și era...
A fost cea mai nasoală parte a vizitei ei.
Mai târziu... Scuze.
Apoi și-a continuat cariera
și a avut succes aici.
Am cunoscut-o pe Natalia în 1994.
Pe vremea aia cântam la saxofon în metrou.
Am cunoscut-o într-un canto-bar în Buenos Aires...
ACTOR, AMIC AL NATALIEI
...departe de locurile mai frecventate.
Într-o zi, pe când cântam la acel bar,
am văzut-o, am întrebat-o de unde e și mi-a zis că e din Uruguay.
Mi-a zis că locuia singură într-o pensiune,
că visa să devină actriță,
și că venise din Uruguay urmându-și visul.
Era un diamant neșlefuit, așteptând să fie descoperit.
A fost minunat să văd cum a fost descoperită și tot ce a urmat.
Era ceva... Totul s-a petrecut rapid.
Când se întorcea în Uruguay,
nu te puteai plimba pe lângă casa noastră din cauza mulțimii venită s-o vadă.
De unde doar noi o conduceam la autobuz ca să ne luăm la revedere,
peste un an și jumătate, maxim doi, eram înconjurați de oameni.
Pe aici?
- Pe aici. - Da.
O să pierd trenul spre Ekaterinburg!
Cometele trec pe lângă noi și nu le mai vedem.
Ea e ca o cometă care a venit să stea,
schimbându-și culorile, căutând mereu să se reinventeze.
Așa e ea.
Uneori nu ajunge să fii artist. Trebuie să fii mai mult.
Și unde e mai mult, e cineva ca Natalia.
Fenomen:
un eveniment extraordinar,
greu de explicat pentru cei care-l observă.
Istoric, pe ruși
mereu i-au interesat problemele de suflet.
JURNALISTĂ RUSĂ CARE TRĂIEȘTE ÎN BUENOS AIRES
Suntem romantici și sentimentali.
Ne greu să exprimăm asta.
E greu să spui: „Da, sunt o persoană sentimentală.
Am sentimente, sufăr și eu.”
Și apoi, mulți ani ni s-a spus: „Nu, noi suntem puternici,
așa ca Uniunea Sovietică.”
Atenție!
Flancul drept!
Fiți gata de defilare!
N-am avut filme sau seriale despre femei,
sau despre asemenea sentimente.
Am avut povești
despre cum muncim din greu pentru țară,
ca să clădim socialismul.
Așa că ne-a lipsit partea aceasta.
Unde era partea feminină?
Nu exista.
În rolul principal, Natalia Oreiro
și Facundo Arana.
Înger sălbatic.
ÎNGER SĂLBATIC
Aveam 12 ani când a apărut Înger sălbatic.
Ne-am zis că era o fată ca noi.
Era o fată
ca oricare alta din cartier.
Ar fi putut fi prietena mea.
Desigur, era drăguță, amabilă, amuzantă,
dar avea și un caracter puternic.
Știam că nu ești de încredere, Carlitos.
Măi, tu nu vezi că-s fată?
Voiam să mă conving că ești femeie.
Și eu, că ești bărbat.
Pe vremea aceea, în Rusia,
eram mai rezervați.
Femeile din telenovele erau femei care mereu plângeau.
Dar serialul acesta era diferit.
Nu mă atinge, că te mușc!
- Bine, nu te ating. O fac direct. - Ce anume?
Răspundea. Era foarte sigură pe ea.
Voiam să fim ca ea.
- Ieși din cameră, acum! - N-am terminat!
Nu? Ești terminat de tot! Ieși sau îți dau una unde te doare!
- De ce te enervezi? - De ce?
„De ce?”
Nu te ating și gata.
- M-ai sărutat. - Și ți-a plăcut.
- Ba nu! - Ba da!
- Ba nu! - Recunoaște, ți-a plăcut!
- Știu că ți-a plăcut. - Ba nu!
- Ba da! - Ieși!
A fost sublim!
NATALIA OREIRO S-A ÎNTORS - E SINGURĂ? TOTUL DESPRE NATALIA OREIRO
Aproape toate fetele aveau poze cu Natalia Oreiro pe pereți.
Aveam pixuri, caiete, abțibilduri,
care se vindeau pretutindeni. Erau coliere cu Natalia Oreiro.
Ea reprezenta femeia, așa cum o vedeam noi.
CLUB SPANIOL ÎN KRASNODAR
Ne coafam ca ea.
- Îi copiasem și bretonul. - Da, bretonul!
Mi-am epilat jumătate de sprânceană și am desenat-o în unghi,
ca să semene cu a ei.
De atunci îmi fac sprâncenele special.
Da. Ea exprima feminitatea.
Voiam să fim ca ea.
Să vorbim ca ea, de asta am învățat spaniolă.
Evident, în Moscova, se predă spaniolă castiliană.
Am luat note mai mici pentru că vorbeam cu accent argentinian.
Pentru mine și pentru mulți alții,
Argentina și Buenos Aires
nu ne sugerau personalități ca Maradona, Evita sau Perón.
Era orașul Nataliei Oreiro și al Îngerului sălbatic.
E minunat!
Mulți ruși o consideră pe Natalia de-a noastră.
Poate din cauza numelui ei.
Natalia, Natasha sunt nume comune în Rusia.
Sunt o femeie din Siberia.
Pentru mulți ruși să călătorească prin țară,
chiar vizitarea Moscovei, e un vis greu de realizat.
Pentru că Rusia e o țară imensă.
BUNĂ!
Când ei văd că cineva vine în orașul lor,
evident, simt o legătură mult mai apropiată
decât simpla legătură dintre o vedetă și admiratorii ei.
Mulțumesc din suflet!
Fanii ei sunt diferiți.
O admiră cu sinceritate, nu sunt fanatici.
Și au și mare grijă de ea. Și asta spune multe despre ea.
Bună!
În general, în Rusia,
cadourile sunt ceva semnificativ.
Printr-un cadou spui:
„Acum suntem legați,
acum ai ceva de a mine.”
Da!
- Mersi! - Mulțumesc!
E o formă de exprimare a sentimentelor.
Poate că nu reușim să le exprimăm la fel de bine în cuvinte.
Da!
- Cholito! - Cholito!
Am fost în Argentina,
și ea a cumpărat aceste flori din Buenos Aires
ca să le ducă Nataliei.
Nu găsești iasomie în Siberia.
Rușii se reunesc deseori,
sau merg la petreceri latine, mai ales argentiniene.
Aduc inimioare cu numele ei și fac filmări.
Natalia avea propriul stil.
În serial, Gilda era cântăreața ei preferată.
Doar prin Natalia Oreiro și serialul ei
am aflat despre acea cultură.
Cine știe pașii? Cine vrea să danseze?
Să dansăm!
Bine? Haideți!
Fata aceea.
Cele două.
Fata aia. Da, tu.
Natasha!
Bună! Ce mai faci?
- Cum te numești? - Vera.
- Încântată, Vera. Bună! Ce mai faci? - Bună!
Nastia.
„Ce mai faci, Nastia? Cum te cheamă?” Am zis bine?
- Cum te numești? Nastia? - Nastia.
- Cum te simți? - Super!
Super!
Bună! Ce mai faci? Ce de pupicuri!
Bine, puțin...
Puțin...
Bine.
Toată lumea!
Un, doi, trei!
MOSCOVA
EKATERINBURG
UFA
SANKT PETERSBURG
OMSK
NIJNI NOVGOROD
KAZAN
MINSK
Se spune despre ruși că sunt
reci
distanți, dar, de fapt, suntem
foarte calzi,
și când deschidem ușa să primim pe cineva,
ești de-al nostru și nu mai e cale de întoarcere.
Vei fi o rusoaică onorifică pe veci.
Îți stă bine.
Bine!
Multe dintre noi credem că ea e din Argentina.
Dar ne-au corectat: „Nu, e din Uruguay.”
Ce contează? E Natasha noastră și gata.
Ce frig e!
E foarte frig!
- Te rog, nu intra! - E foarte frig!
E vorba de charisma ei
și de cum interacționează cu oamenii.
Vorbea cu noi, parcă era de-a noastră. Asta a fost.
A contat mult că nu s-a pus
pe un piedestal,
ca o zeiță... de neatins.
Ne-a tratat ca pe egalele ei,
parcă ar fi stat de povești cu noi despre orice.
O văd pe Natalia ca pe...
sora lor, ca pe prietena lor.
O să plâng azi.
Își ia liber în orice oraș, măcar 15 minute,
pleacă de lângă familie, lasă tot și merge să-și vadă fanii.
Îi pasă mult de ei.
SAMARA, RUSIA
E greu de explicat, dar...
e ca și cum...
o parte din mine mereu a fost
cu fiul meu.
Mie...
îmi place să fiu pe scenă
și când zâmbesc,
acel zâmbet reflectă ce primesc de la public.
Atâta iubire,
atâta afecțiune și bucurie, atâta așteptare.
Privesc clipuri de la fani,
care-mi spun că mă urmăresc de 15 ani.
Se vede că erau mici atunci.
Asta îmi dă multă energie.
Dar spectacolul ia sfârșit
și e greu.
Vis lucid:
o stare alterată a conștiinței
în care persoana are un vis pe care-l controlează.
CELEABINSK
TE RUGĂM, STAI PUȚIN CU NOI
EKATERINBURG
Zăpadă!
Dar de ce?
E ora 6:00.
Azi ne-am jucat.
Adică, am încercat.
VORONEJ
Atenție, vă rugăm!
E simplu. Dacă nu dorm, nu pot să cânt.
Mi-a pierit vocea. De la sine înțeles.
Nu pot să cânt trei zile la rând fără să dorm! E imposibil.
Cât e ceasul?
E 7:22.
Bine, mai am opt minute până la 7:30.
Fiți amabilă, care e problema?
Ziarele vor scrie că am anulat spectacolul.
E o problemă între el și manager.
Nu m-a plătit, și am cântat în fiecare seară.
Avem o problemă. Managerul turneului care ne-a adus aici
nu vrea să cântăm în ultimul spectacol, după ce s-au deschis ușile,
pentru publicul care nu știe nimic și deja e aici,
pentru că managerul local n-a plătit. Managerul care ne-a adus aici
nu ne-a plătit pentru spectacol, dar noi am cântat. Voi ce ați face?
NIJNI NOVGOROD
CU DRAGOSTE DE LA O PRIETENĂ
MOSCOVA
MOSCOVA, SEARA DE DINAINTE DE SPECTACOL ORA 3:00 A.M.
Cred în vise.
Și în noroc.
Și în destin.
Dar, mai ales, cred în oportunități.
Când apare o oportunitate,
dacă crezi că are...
un loc,
ca parte din visul tău, trebuie s-o apuci.
Dar nu există...
succes, fără muncă asiduă.
Cred că cea mai aievea realitate e cea din vise, nu cea din viața reală.
Îți machiezi viața
ca s-o faci mai suportabilă.
E locul unde orice e posibil și tu ești regizorul propriului vis.
Designul acelui vis e o parte...
31 DECEMBRIE 2001 BRAZILIA
din ce ți-ar plăcea să ți se întâmple.
R & N
Prima dată când l-am văzut,
cobora scările.
Era cu cineva care mi l-a prezentat: „E amicul meu, Ricardo.”
Când a apărut, i-am observat doar zâmbetul.
Actrița și cântăreața Natalia Oreiro
s-a căsătorit în secret cu solistul rock Ricardo Mollo.
Mi-a dat ocazia să simt că mă pot îndrăgosti.
Numai cu ea am simțit asta. E ceva important.
În virtutea drepturilor pe care le am,
de căpitan al acestui vas,
îi declar pe Natalia Oreiro și pe Ricardo Mollo, soț și soție.
Respect reciproc, sprijin
și multă grijă.
Asta e dragostea.
AEROPORTUL MOSCOVA, 2014
Mulți ani trăiască La mulți ani!
Din nou!
Mulți ani trăiască La mulți ani!
- Ce faci? - Cânt la chitară „uau-uau”.
Atenție, vă rugăm!
Bună!
Bună, porcușor!
Bună! Ce dor mi-a fost de tine!
Te iubesc.
Te iubesc foarte mult.
Mergem la hotel? Hopa sus!
Să mergem!
Bună, Rusia!
La revedere, mulțumim!
Mulțumim!
La revedere, mulțumim din suflet!
Mulțumim!
Bună! Ce mai faci? Bine?
SANKT PETERSBURG
Natalia e un zâmbet.
Natalia e curaj.
- Natalia e un suflet pur. - Natalia e sentiment.
- E Natasha noastră. - E idolul nostru.
- E copilăria noastră. - Are suflet rusesc.
Natalia e o punte de legătură între Rusia și America Latină.
Vizitam Muzeul Ermitaj și am intrat în spatele Nataliei.
O femeie dintre paznicii muzeului,
când a văzut-o pe Natalia trecând, a zis în rusă:
„S-a întors Anastasia.”
A fost amuzant. S-a uitat la Natalia, a urmărit-o cu privirea și a zis:
„S-a întors Anastasia.”
E uimitor cât de multe știe.
Muzică, cinema, fotografie, pictură.
Arată ca niște frunze.
Sunt frunze. Sunt sculptate.
Publicul ei vede dincolo de poze, de cântece, de telenovele.
Au ocazia să vadă
o persoană care e atât de deschisă încât îi impresionează.
Am călătorit în Argentina, la Montevideo.
Nu pot explica.
E un sentiment foarte puternic.
Dacă Milagros și-a putut găsi tatăl,
și eu îl pot găsi pe al meu.
Asta m-a ajutat să-l caut.
Până la urmă, l-am găsit.
BALETUL BOLȘOI, MOSCOVA, 2014
Întoarcerea la origini: caracter ciclic al timpului
în care sfârșitul e o eternă întoarcere la începuturi.
De multe ori m-am întrebat de ce se întâmplă asta.
Ce am eu cu Rusia? Sau cu alte țări atât de îndepărtate de Uruguay.
Și...
nu înțelegeam.
E o cultură atât de diferită, cu o limbă atât de diferită,
pentru că filmele și serialele mele au fost dublate, de regulă,
uneori, doar subtitrate.
Iar eu cânt în spaniolă,
iar la concerte lumea le ascultă și le cântă în spaniolă.
De câte ori m-am dus acolo, m-au surprins și m-au umplut de dragoste.
A fost nemaipomenit de impresionant,
dar nu puteam să înțeleg ce mi se întâmpla.
Credeam că e ceva trecător,
că nu se va repeta anul viitor.
Dar de câte ori m-am dus acolo, și mai mulți mă iubeau.
Și iar mă gândeam că anul viitor mă vor uita,
ca pe un capriciu.
Dar nu m-au uitat niciodată.
În acest ultim turneu, am înțeles, în sfârșit, ce se întâmpla.
Cred că se întâmplă așa,
din cauză
că ce iubești în copilărie, îți rămâne în suflet.
Majoritatea celor care vin la concerte, au crescut cu mine.
Acolo era un bar.
Când veneam de la școală, bunicul stătea acolo.
Aici erau... Vedeți? Sunt pietre dedesubt.
Acum le-a acoperit iarba.
Bunica locuia vizavi. Mă jucam cu fetițe de aici.
Asta era casa bunicii.
Aici avea trandafiri.
În baraca asta mă costumam.
- De-a ce te jucai aici, Natalia? - De-a de toate. Mă costumam...
de-a teatrul, de-a școala, de-a gătitul.
Aici am petrecut zile întregi.
Iar aici...
Și aici
bunica avea multe plante.
Îmi amintesc de niște cuiburi de păsări în care puneam mâncare.
Am o poză cu mine aici, cu un pui de găină.
Îl țineam așa.
„Fiecare om radiază propria lumină
printre toți ceilalți.
Nu sunt două flăcări la fel.
Sunt flăcări mari și flăcări mici
și flăcări de toate culorile.
Sunt unii cu o flacără liniștită,
care nici nu observă vântul,
și alții cu flăcări învolburate
care umplu văzduhul de scântei.
Unele flăcări, nesăbuite,
nu luminează și nu ard,
dar altele mistuie viața cu atâta patimă încât nu le poți privi fără să clipești
și cine se apropie de ele...
se aprinde.”
EȘTI NESCHIMBATĂ
Fanilor Nataliei din toată lumea care ne-au trimis poze și clipuri.
Bunicilor lui Martín, datorită cărora iubește Rusia și cultura ei.
Mulțumesc!
Subtitrarea: Bogdan DeLia