Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫ביי!‬
‫- אנחנו מחכים לך -‬
‫קר.‬
‫נתראה מחר.‬
‫נקודת מוצא: התחלה, לידה.‬
‫או הסיבה שגרמה לכל השתלשלות העניינים.‬
‫- שכונת סרו -‬
‫נטשה! נטשה!‬
‫- נטליה אוריירו -‬
‫נטשה! נטשה!‬
‫נטליה אוריירו!‬ ‫-נטליה אוריירו!‬
‫"אני חייבת לרוץ‬
‫חייבת לרוץ ממך‬
‫אני חייבת להסתכל‬
‫רחוק כדי לברוח‬
‫כי האהבה שלך היא המטרה‬
‫האהבה שלך היא האש ששורפת אותי‬
‫כי האהבה שלך, בלי לדעת‬ ‫שופכת רעל שהורג אותי‬
‫ועכשיו אני יודעת‬ ‫מה יכול היה להיות‬
‫לא רוצה לראות את זה‬ ‫לא רוצה את זה‬
‫ועכשיו החלטתי לא לאבד שוב"‬
‫קדימה!‬
‫"אני אומרת לך‬ ‫ותהיה חייב להבין‬
‫קיבלתי את הרעל שלך‬ ‫את האהבה שלך ואת האש שלך‬
‫טעמתי מהרעל שלך‬ ‫טעמתי מהחיים שלך‬
‫ועכשיו אני לא רוצה אותם יותר"‬
‫- תודה -‬
‫חשבתי ששכחתם ממני. ‬ ‫אבל נראה שלא שכחתם.‬
‫נטליה, אנחנו כאן!‬
‫"האש שלך שורפת‬ ‫התשוקה שלך מרעילה‬
‫אני אומרת לך אני אומרת לך שוב‬
‫זה לא הרעל שלך שאני רוצה לשתות‬
‫אני לא רוצה לטעום אותו ולהרגיש אותו שוב‬
‫קיבלתי את הרעל שלך‬ ‫את האהבה שלך ואת האש שלך‬
‫טעמתי מהרעל שלך‬ ‫טעמתי מהחיים שלך‬
‫ועכשיו אני לא רוצה אותם יותר"‬
‫אומץ נולד מתוך פחד,‬
‫ומתוך ספקות, בטחון.‬
‫חלומות פותחים מציאות אחרת,‬
‫והאשליה נותנת לה סיבה.‬
‫אחרי הכל,‬
‫המשמעות של הדברים שאנו עושים‬
‫היא לשנות את מי שאנחנו.‬
‫הנוסעים שיעלו הם נוסעים היושבים בשורות...‬
‫- בואנוס איירס‬ ‫0.000 ק"מ -‬
‫אנחנו 28 אנשים.‬
‫ויחד אנו נעבור ב-16 ערים.‬
‫ארבעים וחמש שעות טיסה.‬
‫שבעים וחמש שעות ברכבת.‬
‫- דרכון ארגנטינאי -‬
‫כדי לעבור 44,700 קילומטרים...‬
‫קצת יותר מאשר טיול מסביב לעולם‬ ‫בשלושים יום.‬
‫- ראסטוב און-דון ‬ ‫14.481 ק"מ -‬
‫- שדה תעופה -‬
‫היא תמיד הייתה מאוד נחושה.‬
‫מאז שהייתה ילדה,‬ ‫היא הייתה מאוד אנרגטית.‬
‫- אבא של נטליה -‬
‫יש לה אישיות ממגנטת‬
‫שמשכה אליה אנשים מאז שהיא הייתה קטנה.‬
‫היינו הולכים לבית הורי כשהיא הייתה צעירה‬
‫הרחובות היו ריקים כשהיינו מגיעים.‬
‫אבל נטליה הייתה יוצאת החוצה‬ ‫וכשחיפשנו אותה,‬
‫היו שם... ואני לא רוצה להגזים,‬
‫לפחות עשר בנות מסביבה.‬
‫- באהבה, נטליה אוריירו -‬
‫אם הורדת ממנה את העיניים לדקה,‬
‫היא מילאה את הבית בילדים.‬
‫לכל מקום שהיא הלכה,‬ ‫היו סביבה אנשים.‬
‫זו מתנה מהעיר שלנו.‬
‫אוי, אני מתה על זה!‬
‫זה כל כך יפה...‬
‫היא הייתה חסרת מנוחה ‬ ‫מאז שהייתה בבטן שלי.‬
‫היא בעטה הרבה! תמיד אמרתי...‬
‫בגלל שבאותו הזמן אי אפשר היה לדעת‬ ‫ את מין התינוק‬
‫אמרתי "זה בן, והוא שחקן כדורגל"‬ ‫ כי היא שגעה אותי‬
‫עם הבעיטות.‬
‫- אימא של נטליה -‬
‫כשהיא נולדה...‬
‫בשבילי היא הייתה‬ ‫התינוקת הכי יפה בבית החולים.‬
‫וכן,‬
‫היא הייתה חסרת מנוחה בתור ילדה.‬ ‫היא נגעה בכל דבר‬
‫וכל הזמן רצה.‬
‫לפני ששמת לב היא הייתה לוקחת משהו אחד,‬
‫מפילה משהו אחר,‬
‫מנסה לשים את האצבעות ‬ ‫בשקעים של החשמל, דוחפת את הטלוויזיה...‬
‫היא הייתה בתנועה מתמדת.‬
‫"כי התנועה היא כבר..."‬
‫חכו.‬
‫למה התחלתי מוקדם?‬
‫החלק הראשון נכון ‬ ‫אבל אז את ממהרת.‬
‫זה לא קרה לי לפני.‬
‫אנחנו בראסטוב און-דון‬
‫לילה לפני ההופעה הראשונה‬ ‫ואנחנו עושים חזרות.‬
‫- מאי 19, 1978 -‬
‫הייתי בת ארבע כשנטליה נולדה‬ ‫והייתי כל כך רגועה.‬
‫וחשבתי שזו הנורמה.‬
‫ושמתי לב שהיא הייתה כל כך תוססת, ‬ ‫כל כך שובבה.‬
‫- אחות של נטליה -‬
‫ואז ראיתי איך אחותי הייתה.‬
‫והיא בדיוק אותו הדבר היום.‬
‫יש לה עדיין את אותו האופי, ‬ ‫כל כך נחמדה ואקטיבית.‬
‫מצד אחד היא מאוד חמודה וטובת לב,‬
‫אבל היא גם מלאה באנרגיה.‬
‫- פולין‬ ‫הגעה -‬
‫כשהיא הייתה קטנה‬ ‫היא רצתה להיות קיסרית.‬
‫שגרירה. שגרירה או קיסרית.‬
‫היא רצתה להיות בכל מדינה.‬
‫זה סוג של מה שהיא עושה עכשיו, לא?‬
‫נטי, אני אוהבת אותך!‬
‫- צ׳כיה‬ ‫הגעה -‬
‫ביי.‬
‫- רומניה‬ ‫הגעה -‬
‫נטליה!‬
‫- צ׳ילה ‬ ‫הגעה -‬
‫נטליה!‬
‫- הפיליפינים‬ ‫הגעה -‬
‫כשהתחלנו לצלם את "בובה פראית"‬
‫מעולם לא חשבתי שיכירו אותי בפיליפינים.‬
‫שיקעה בישראל.‬
‫אנחנו זזים כל כך מהר.‬
‫היינו באוטו, בעלי נהג‬ ‫והבנות היו מאחור.‬
‫ונטליה אמרה,‬ ‫"אבא, אני אהיה מישהי חשובה."‬
‫אני אמרתי, "כן, את תהיי בעיתון."‬
‫היא ענתה, "את צוחקת עכשיו..."‬
‫אנחנו עומדים להתחיל את ההופעה הראשונה.‬
‫- טהיטי‬ ‫הגעה -‬
‫תודה.‬
‫- יוון‬ ‫הגעה -‬
‫הפוני שלי מבולגן.‬
‫- איטליה‬ ‫הגעה -‬
‫בוקר טוב, נסיכה.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫ברומא, אני אשיר עם רפאלה קארה.‬
‫כבר עשינו חזרה.‬
‫אפס, שלוש, אפס, שלוש,‬ ‫ארבע, חמש, שש...‬
‫תמיד חשבתי שהיא מאוד חזקה‬ ‫אבל לא מוכשרת במיוחד.‬
‫היא לא הייתה יותר טובה משאר הבנות.‬
‫עבורי היא הייתה נערה מתבגרת כמו כולן.‬
‫לא נפלתי במדרגות!‬
‫קרעתי קצת את החצאית אבל לא נפלתי.‬
‫סיימנו עם העניין הזה של "קאנזונה".‬ ‫"קאנזונטה" איך אומרים את זה באיטלקית?‬
‫- רוסיה‬ ‫הגעה -‬
‫- סנט פטרסבורג‬ ‫רוסיה, 2001 -‬
‫נאמר לנו שהיא מאוד מפורסמת כאן.‬
‫היא שמה פאה כדי שהיא תוכל ‬ ‫לבקר באתרים תיירותיים.‬
‫- זמרת ליווי של נטליה -‬
‫לכל מקום שהלכנו, היה קהל שצעק‬ ‫"נטשה, נטשה!"‬
‫זה היה מטורף, זה לא הפסיק.‬
‫נטשה!‬
‫זה היה ממש לא יאמן, זה היה...‬
‫שונה מכל דבר, ממש חסר תקדים.‬
‫- הגיטריסט של נטליה -‬
‫הופענו במוסקבה, ‬ ‫בזירה ענקית להחלקה על הקרח.‬
‫היו פוסטרים של הופעות קודמות,‬ ‫כי זה היה המקום של ההופעות הגדולות.‬
‫דיפ-פרפל, סטינג.‬
‫וחשבתי, "סטינג עשה הופעה אחת.‬ ‫נטליה תעשה שתיים. זה מטורף."‬
‫אתה מצלם אותי?‬ ‫-כן.‬
‫- מוסקבה‬ ‫רוסיה, 2001 -‬
‫- נובמבר 28‬ ‫אולם הקרקס -‬
‫- רוסטוב און-דון‬ ‫רוסיה, 2014 -‬
‫סיימנו.‬
‫אחת, שתיים...‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בסדר, מעולה. מה שלומך?‬ ‫-טוב. ואת?‬
‫שימו את הסרט פה כדי שזה יראה יותר מסודר.‬
‫אחרת, אני חושבת שזה...‬
‫חוץ מהשיר "הוריקן" כשהאורות מתחלפים.‬
‫טוב. זה לא מוכן. ‬
‫בואי נראה... אז בשיר הראשון...‬ ‫-לא, לזה התכוונתי...‬
‫אגיד לפבלו על זה.‬ ‫-אהיה שם.‬
‫עכשיו נעשה...‬
‫"ועכשיו אני יודעת ‬ ‫לאן החיים הולכים‬
‫אף שקר לא יכשיל אותי‬ ‫לא אמכור את עצמי עבור דבר‬
‫תגיד מה שתגיד‬
‫מילים..."‬
‫כשהתחלנו לעבוד היא הייתה מאוד צעירה.‬
‫אבל היא הייתה מאוד בוגרת ‬ ‫לגבי התנהלות בקריירה שלה.‬
‫היא יודעת איך להציג את עצמה,‬
‫איך לעמוד על במה,‬
‫יש לה המון כריזמה שאין לכל אומן.‬
‫"אני רוצה לאהוב דבר מתוק ומלא בטעם‬
‫שסוף סוף יעורר את ליבי‬
‫מישהו שאומר לי שהוא אוהב אותך‬ ‫ומת בלי הרכות שלי..."‬
‫היא עובדת מאוד קשה.‬
‫- שחקנית, חברה של נטליה -‬
‫זו מישהי שאני מכירה... כלומר,‬ ‫אני מכירה מעט מאוד אנשים...‬
‫שעובדים קשה כמוה.‬
‫- הכנות לסיבוב ההופעות -‬
‫באם באם בה-דאם!‬
‫שמונה, בום! שבע, שמונה, בום!‬
‫יותר טוב. מההתחלה? אחת, שתיים...‬
‫רוצה שאני אמדוד את שמלת הבובה ונראה?‬
‫אוקי.‬ ‫-זה יראה ישר מאחור.‬
‫יהיה נחמד אם יהיה פה כוכב.‬ ‫-פה, לחלוטין.‬
‫מישהו יכול לחשוב שיש לה צוות ‬ ‫של יועצי סטיילינג,‬
‫מישהו לזה ומישהו לזה. אבל אין לה.‬
‫יש לה שליטה מלאה בהכל.‬ ‫זה רק היא והראש שלה.‬
‫היא כמובן עובדת עם אנשים אחרים,‬ ‫אבל היא מעצבת הכל בעצמה.‬
‫כל שינוי בגד, הבימוי, הכוראוגרפיה.‬
‫היא דואגת לכל פרט.‬
‫"זו האהבה שאני מחכה לה‬
‫אהבה אמתית שאני רוצה ועליה חולמת"‬
‫- רוסיה, 2003 -‬
‫הייתה איזו גברת...‬
‫הנה היא!‬
‫היה לה אלבום גלויות של נטליה אוריירו‬ ‫והיו לה אלפי גלויות!‬
‫היא הייתה נואשת להתקרב אליי‬ ‫אבל המאבטחים לא נתנו לה.‬
‫קראתי לה, אבל המאבטחים לא נתנו לה להתקרב.‬
‫לא, תתנו לה!‬ ‫-לא, לא, לא!‬
‫בבקשה... היא נישקה לי את הידיים‬ ‫ואמרתי לה, "בבקשה, קומי."‬
‫מה אמרת לה?‬ ‫-"בבקשה קומי."‬
‫- הבן של נטליה -‬
‫למה?‬ ‫-כי היא כרעה ברך.‬
‫ומה עשית?‬ ‫-נישקתי אותה.‬
‫למה?‬ ‫-כדי שהיא תהיה שמחה.‬
‫אתה לא שמח כשאני מנשקת אותך?‬
‫רוצה נשיקה?‬
‫הנה.‬
‫אני יודעת מה אתה רוצה. קחי אותו.‬
‫אתה לא אוהב את הבז׳?‬
‫זה של אבא. שכחתי.‬
‫תפתח את זה.‬ ‫-הנה זה.‬
‫מי זאת?‬
‫-מי?‬
‫היא. מי זאת?‬
‫הסנדקית ואל.‬
‫זה היה בלתי אפשרי עבורו לבוא איתה.‬
‫זה יכול היה להיות מאוד קשה עבורו‬ ‫בטמפרטורות הנמוכות האלה.‬
‫- ריקדרו מולו‬ ‫ מוזיקאי, בעלה של נטליה -‬
‫זה לא היה הגיוני.‬
‫הוא היה מבלה רוב הזמן בחדר במלון.‬
‫היה קשה להסביר לו‬ ‫"אימא תחזור עוד 20 ימים."‬
‫עבורו זה עולם לא ידוע.‬ ‫הוא בקושי מבין מה המשמעות של "מחר".‬
‫יום אחד אימו שלו עזבה. יום אחר היא חזרה.‬
‫כל השאר לא משנה לו.‬
‫בגלל זה הוא לא רצה לראות אותה‬ ‫כשהראיתי לו תמונה,‬
‫או כשהיא הייתה בטלפון או בסקייפ.‬
‫הוא פשוט הלך, הוא ידע שאימא שלו לא שם.‬
‫הוא יודע שזו רק תמונה, לא אימא שלו.‬
‫הפיג׳מה של אטיטה. אני מתגעגעת אליו כל כך.‬
‫- ההטבלה של נטליה -‬
‫הפחד תופס אותנו בגרון,‬
‫הופך את הידיים לדביקות‬
‫ומשחית אותנו.‬
‫הפחד מהידיעה דן אותנו לבורות,‬
‫הפחד שלפני המעשה‬ ‫מוביל אותנו לחוסר יכולת.‬
‫- אחדות -אחווה - מלחמה על זכויות האדם -‬
‫הדיקטטורה הצבאית...‬
‫הפחד מלשמוע...‬
‫הפחד מלדבר...‬
‫הפכו אותנו לאילמים-חירשים.‬
‫- שביתה חברתית -‬
‫- הלשכה הלאומית לזיהוי אזרחי -‬
‫- תעודה מזהה‬ ‫שם - חתימה -‬
‫הדולר נפל.‬
‫מה שהגיע לאחר מכן הייתה קטסטרופה‬ ‫כלכלית, פיננסית ורוחנית‬
‫עבור אנשים רבים.‬
‫לאט, ההגירה הפכה למשהו קבוע.‬
‫- דיקטטורה צבאית -‬
‫התורים לקבלת דרכונים וויזות למדינות שונות‬
‫הפכו לנוף המקומי בעיר.‬
‫משפחות שלמות עזבו...‬
‫- הדולר זינק:‬ ‫מכירה: 30% - קנייה: 59% -‬
‫המשבר הכלכלי של שנות ה-80‬ ‫הכה בנו חזק.‬
‫- מחיר הבשר עלה מ-3 דולר ל-5 לקילו -‬
‫הייתי צעיר והיו לי חובות.‬
‫אז עזבנו כדי לחפש...‬
‫לא בהכרח מקום יותר טוב...‬
‫אלא כדי להרחיק את עצמינו מהבעיה.‬
‫- אומנות ספונטנית -‬
‫- טביעות הידיים שלי -‬
‫מכרנו את כל מה שהיה לנו בהפסד.‬
‫לא יכולנו לקבל על זה יותר כסף‬ ‫בגלל המצב הכלכלי.‬
‫ואז בין הפירוק של הבית שלנו‬
‫וההרכבה מחדש שלו בספרד,‬ ‫הוצאנו הרבה כסף.‬
‫התוכנית שלנו הייתה למצוא עבודות,‬ ‫לעבוד ומשם להתקדם.‬
‫- מלגה, ספרד‬ ‫1983 -‬
‫התגעגענו הביתה,‬
‫לא רק מייבל ואני כי היינו מבוגרים יותר,‬ ‫גם הבנות התגעגעו.‬
‫בשלב מסוים הבנו שהבית הוא כאן, באורוגוואי,‬
‫אז אמרתי למייבל,‬
‫"אנחנו חייבים להתחיל מחדש."‬
‫זה היה כמעט כמו להתחיל מחדש.‬
‫ביום למחרת ארזנו את הדברים שלנו‬ ‫וטסנו בחזרה לכאן.‬
‫מייבל, לאט לאט‬
‫ובאופן מאוד צנוע פתחה מספרה.‬
‫אני גם מצאתי עבודה, והתחלנו מחדש.‬
‫גם הבנות הקריבו.‬
‫ללא... הלימודים שלהן...‬
‫הוציאנו מעט כסף...‬
‫הן מעולם לא ביקשו כלום. אז...‬
‫אני חושב שיש לי משפחה נהדרת, באמת...‬
‫אני מאוד גאה בהן.‬
‫הפיכה:‬
‫שינוי של אלמנט אחד לאלמנט אחר‬ ‫על ידי שינוי המבנה שלו.‬
‫בבוקר יום ראשון אחד, כשנטליה הייתה בת 11‬ ‫הכנתי צהריים‬
‫היא הגיעה עם עיתון ופרשה אותו על הרצפה.‬
‫ושאלתי אותה: "מה את עושה?"‬
‫"מחפשת משהו", היא ענתה.‬
‫הנה: "דרושות דוגמניות, בכל הגיליים‬ ‫לליהוק עבור..."‬
‫אני לא יודעת. איזה משרד פרסום.‬
‫הסתכלתי על המודעה ולא התייחסתי אליה.‬
‫אבל אבא שלה, מחדר השינה שאל:‬ ‫"מה יש, נטליה?"‬
‫היא סיפרה לו על זה והוא אמר:‬ ‫"טוב. אקח אותך לשם ביום שני."‬
‫- פרסומת לטמפוני או-בה -‬
‫בפרסומת הזאת הראו אותה‬
‫במראה מאוד...‬
‫סקסי.‬
‫וזה גרם לכולם לדבר אליה‬
‫בצורה שהיא לא הייתה רגילה אליה.‬
‫זה היה קשה עבורה.‬
‫זה היה שינוי עצום.‬
‫היא נאלצה להשתנות מילדה לנערה מאוד מהר.‬
‫צחקו עליה כל פעם שהיא עברה ברחוב,‬
‫כולם לעגו לה עם הססמה:‬ ‫"תרגעי, תקוע לך טמפון!"‬
‫- חברה של נטליה -‬
‫היא לא יכולה אפילו ללכת בשקט,‬ ‫כולם הסתכלו עליה ודיברו עליה מאחורי הגב.‬
‫היא הייתה הילדה היחידה בבית הספר‬ ‫שהופיעה בפרסומת.‬
‫- תיכון ליבר-פאלקו -‬
‫בזמנו, באורוגוואי, לא הכרת אף אחד‬ ‫שהיה בפרסומת.‬
‫והיא הייתה בפרסומת לטמפונים אז זה היה...‬
‫נושא די לוהט למתבגרים.‬
‫תמיד התייחסו אלינו לא יפה...‬
‫דחפו אותנו או שהיו גסי רוח כלפינו,‬
‫אפילו היו כותבים דברים מגעילים‬ ‫על החלונות או הלוח.‬
‫לא הייתי אומרת שניסו לריב איתנו‬ ‫בצורה ישירה, אבל זה היה קרוב.‬
‫- מסיבת יום הולדת 15 -‬
‫"אני לא יותר טובה ממך‬
‫אני לא מושלמת‬
‫אני עדיין בחצי הדרך ‬
‫אני נופלת אבל שוב קמה‬
‫אני לומדת מהטעויות שלי‬
‫ואני חושבת שזה גורל..."‬
‫השלמנו זו את זו.‬ ‫הייתי די ביישנית ושקטה,‬
‫ונטליה הייתה מאוד דברנית ופתוחה.‬
‫ויחד היינו האיזון המושלם.‬
‫"ואף שקר לא יעבוד עליי‬
‫לא אמכור את עצמי עבור שום דבר‬
‫תגיד מה שתגיד‬
‫מילים באות והולכות‬
‫אני מראה את עצמי כמו שאני‬
‫אני רוצה לחיות בדרך שלי‬
‫תגיד מה שתגיד..."‬
‫היא התחילה לקבל הרבה טלפונים לאודישנים,‬
‫ונבחרה בהרבה מהם, וגילו אותה די מהר.‬
‫לא רציתי לעשות את האודישן‬ ‫כי לא האמנתי בעצמי.‬
‫ובין אם אנצח בתחרות הזאת או לא,‬
‫זה עוזר לי להיות יותר בטוחה בעצמי.‬
‫כל מה שאני עושה בחיים, אני יודעת שאתן‬ ‫את כל כולי, ואני עושה זאת עכשיו‬
‫"אני יודעת לאן פניי מועדות‬
‫תגיד מה שתגיד‬
‫הזיכרון האחרון שיש לי ממנה הוא מפה,‬ ‫יוצאת מבית הספר.‬
‫היא אמרה לי שהיא הולכת לקנות את הכרטיסים.‬
‫היא החליטה לעזוב את בית הספר‬
‫ולהתחיל חיים חדשים בארגנטינה.‬
‫היא רצתה להצליח... לעשות שם קריירה.‬
‫הגורל שלה.‬
‫- קרסנודר ‬ ‫14.724 ק"מ -‬
‫נטשה שלנו. באהבה מקרסנודר.‬
‫מה את חושבת?‬
‫עצוב לשמוע את זה.‬ ‫שאני אעשה את זה?‬
‫יפה.‬
‫תודה רבה.‬
‫קחו את הדברים שלה.‬
‫אנחנו עוזבים. ביי.‬
‫זה מורכב יותר.‬ ‫-אקח את הוורוד.‬
‫ביי. תודה.‬ ‫-ביי‬
‫יש אנשים שאומרים שהגורל‬ ‫נח על הברכיים שלאלוהים.‬
‫ובעצם, הגורל הוא כמו‬
‫אתגר בוער אשר מעמיד ‬ ‫את מצפונם של אנשים למבחן.‬
‫הגענו לסיביר!‬
‫מינוס שלושים מעלות. ואו.‬
‫- קרסנויארסק‬ ‫18.624 ק"מ -‬
‫באמצע הקיץ...‬
‫איך היה?‬ ‫-מעולה. יש לי הכל.‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-צילמתי.‬
‫עכשיו... זה נראה יותר טוב.‬ ‫אראה לך יותר מאוחר.‬
‫"קשה בעלייה, קשה בירידה‬
‫קשה לחשוב שלא יכול להיות שינוי‬ ‫קשה לראות אגם בים..."‬
‫- מעליות -‬
‫- נטשה שלנו סיבוב הופעות 2014 -‬
‫היכנסי.‬
‫זה הכל.‬
‫אני קצת מרוגשת היום.‬
‫תודה רבה, קרסנויארסק.‬
‫תמיד תהיו בליבי.‬
‫סיימנו רבע מסיבוב ההופעות.‬
‫אנחנו עשויים מהזמן.‬
‫אנחנו הצעדים שלו והמילים שלו‬
‫צעדי הזמן צועדים איתנו‬
‫בקרוב או עוד הרבה זמן‬
‫כולנו יודעים שרוחות הזמן ‬ ‫ימחקו את כל העקבות.‬
‫דרך לשום מקום וצעדים של אף אחד?‬
‫המילים של הזמן לוחשות על המסע.‬
‫סיימתי.‬
‫אני כל כך עייפה. לא ישנתי בכלל.‬
‫שלום!‬ ‫-היי!‬
‫למה הטיסה מתעכבת?‬
‫מישהו יודע?‬ ‫-אני לא רוצה לדעת.‬
‫נובוסיבירסק, סיביר.‬
‫אנחנו פה להופעה הרביעית שלנו.‬
‫- נובוסיבירסק‬ ‫19.042 ק"מ -‬
‫תיזהרו עם העשן.‬
‫בפעם האחרונה הוא היה מאוד סמיך.‬ ‫זה נורמלי?‬
‫זה לא שורף?‬ ‫-זה כבר נשרף.‬
‫נטשה, נטשה!‬
‫-בואו לפה.‬
‫נטשה, נטשה!‬
‫-בואו. תנו את הכל!‬
‫- טמפרטורה: מינוס 25 -‬
‫לחיים!‬
‫טוב... בואו נשיר "Me muero de amor"‬
‫מכירים את "Me muero de amor"?‬
‫כן, כמובן!‬ ‫-תנסו.‬
‫למישהו יש את המילים?‬ ‫-לי.‬
‫"עזבת מבלי להגיד שלום‬
‫למרות מה שרציתי‬
‫ללא רגש, בשקט‬ ‫הדלת נסגרה מאחוריך‬
‫דלת.‬
‫לא רציתי לחפש תשובות..."‬
‫ברית המועצות! ברית המועצות!‬
‫"טעמתי מהרעל שלך‬ ‫טעמתי מחייך‬
‫ואני לא רוצה את זה יותר"‬
‫שלום, אומסק.‬
‫- אומסק‬ ‫19.874 ק"מ -‬
‫מכאן.‬
‫מאוד התגעגעתי אליה.‬
‫היא הייתה בת 17 ‬ ‫ואני הייתי בת 20 או 21.‬
‫אני זוכרת שהיא באה לבקר אותנו,‬
‫והיא הייתה לוקחת אוטובוס‬ ‫שני רחובות מהבית.‬
‫כדי לבוא לפה לבואנוס איירס‬ ‫וזה היה כל כך...‬
‫זה היה החלק הכי גרוע בביקור שלה.‬ ‫בכל מקרה...‬
‫מאוחר יותר... סליחה.‬
‫היא המשיכה בקריירה שלה ‬ ‫ונהייתה מאוד מצליחה פה.‬
‫פגשתי את נטליה ב-1994,‬
‫בתקופה שניגנתי על סקסופון ברכבת התחתית.‬
‫פגשתי אותה בבר קריוקי קטן בבואנוס איירס...‬
‫- פאקונדו אראנה, שחקן‬ ‫חבר של נטליה -‬
‫זה היה רחוק מהמקומות ‬ ‫שכולם בילו בהם.‬
‫ערב אחד כשניגנתי בבר,‬
‫ראיתי אותה ושאלתי אותה מאיפה היא‬ ‫והיא אמרה "אני מאורוגוואי".‬
‫היא אמרה שהיא גרה לבד באכסניה.‬
‫היא אמרה שהיא רוצה להיות שחקנית.‬
‫ושהיא באה מאורוגוואי כדי לרדוף אחרי החלום.‬
‫היא הייתה יהלום לא מלוטש ‬ ‫שמחכה שיגלו אותו.‬
‫וזה היה נפלא להיות עד לאיך שגילו אותה‬ ‫ולכל מה שהגיע אחרי זה.‬
‫"תרדפו אחרי חלומות חדשים..."‬
‫זה היה משהו...‬ ‫הכל קרה כל כך מהר.‬
‫כל פעם שהיא חזרה לאורוגוואי,‬
‫אי אפשר היה להסתובב בשכונה‬ ‫בגלל האנשים שבאו לראות אותה.‬
‫מהרגע שבו ליווינו אותה לאוטובוס‬ ‫כדי להיפרד, רק אנחנו‬
‫בשנה וחצי, שנתיים גג‬ ‫היינו מוקפים באנשים.‬
‫לכאן?‬
‫לכאן או לכאן?‬ ‫-כן.‬
‫אוי!‬
‫אני הולכת לפספס את הרכבת ליקטרינבורג!‬
‫כוכבים נופלים בדרך כלל עוברים על פנינו‬ ‫ומעולם לא נראים שוב.‬
‫אבל היא כמו כוכב נופל‬ ‫שהגיע לפה כדי להישאר,‬
‫משנה את צבעיה,‬ ‫מחפשת משהו חדש,‬
‫תמיד ממציאה את עצמה מחדש.‬
‫זה מה שהיא.‬
‫לפעמים להיות אמן זה לא מספיק. ‬ ‫לפעמים צריך להיות יותר מזה.‬
‫וכשיש יותר, מקבלים מישהי כמו נטליה.‬
‫פנומן:‬
‫אירוע יוצא דופן‬
‫שאנו צופים בו ‬ ‫אך אין בנו את היכולת להסביר אותו.‬
‫מבחינה היסטורית, הרוסים‬
‫תמיד התעניינו בעניינים של הלב.‬
‫- עיתונאית רוסית‬ ‫חיה בבואנוס איירס -‬
‫מאוד רומנטיים, מאוד סנטימנטליים.‬
‫אבל מאוד קשה להודות בזה, נכון?‬
‫קשה להגיד, "כן, אני אדם סנטימנטלי.‬
‫יש לי רגשות. אני סובל."‬
‫ומעבר לזה, נאמר לנו במשך הרבה שנים‬ ‫"לא, אנחנו חזקים,‬
‫חזקים כמו ברית המועצות."‬
‫שימו לב!‬
‫אגף ימין! היכונו למצעד החגיגי.‬
‫מעולם לא היו לנו סרטים או סדרות על נשים,‬
‫או על רגשות כאלה.‬
‫היו לנו סיפורים על איך היינו צריכים לעבוד‬ ‫עבור המדינה שלנו,‬
‫כדי לבנות סוציאליזם.‬
‫אז היה לנו מחסור בדברים כאלה.‬
‫איפה היה הצד הנשי הזה?‬
‫נכון? הוא לא היה קיים.‬
‫בתפקיד הראשי...‬
‫נטליה אוריירו‬
‫ופקונדה אראנה.‬
‫"אקח את הכאב..."‬ ‫-בובה פראית.‬
‫- בובה פראית -‬
‫הייתי בת 12 כשבובה פראית שודר לראשונה‬
‫וחשבנו, "תראו, היא ילדה ממש כמונו, נכון?"‬
‫היא הייתה כמו כל ילדה בשכונה שלנו.‬
‫היא אפילו יכלה להיות חברה שלי.‬
‫כמובן שמצד אחד היא הייתה מאוד יפה,‬ ‫חמודה, מצחיקה‬
‫אבל מצד שני היה לה גם אופי חזק.‬
‫ידעתי שאפשר לסמוך עליך, קארליטוס.‬
‫אתה לא רואה שאני בחורה, אחי?‬
‫רציתי לוודא שאת אישה.‬
‫ואני רציתי לוודא שאתה גבר.‬
‫באותו הזמן ברוסיה,‬
‫היינו יותר סגורים מחשבתית.‬
‫כל דמות נשית באופרות סבון‬ ‫היו בנות שתמיד בכו.‬
‫אבל הסדרה הזאת הייתה שונה.‬
‫אל תיגע בי או שאנשך אותך!‬
‫טוב. לא אגע. פשוט אעשה את זה.‬
‫תעשה מה?‬
‫היא ענתה, היא הייתה מאוד בטוחה בעצמה.‬
‫רציתי להיות כמוה.‬
‫צא מהחדר שלי עכשיו!‬ ‫-לא סיימתי איתך!‬
‫לא? ממש סיימת!‬
‫תסתלק מפה או שאפרק אותך!‬
‫למה את כל כך כועסת?‬ ‫-למה?‬
‫"למה?"‬
‫אמרתי שלא אגע בך ולא נגעתי.‬
‫אבל נישקת אותי.‬ ‫-ואהבת את זה.‬
‫לא אהבתי!‬ ‫-כן אהבת!‬
‫לא אהבתי!‬ ‫-תודי. אהבת את זה.‬
‫מה שתרצי, אהבת את זה.‬ ‫-לא אהבתי!‬
‫אהבת.‬ ‫-החוצה!‬
‫אהבתי את זה.‬
‫- נטליה אוריירו חזרה - היא רווקה?‬ ‫הכל על נטליה אוריירו -‬
‫"אני חייבת לרוץ...‬‫"‬
‫כמעט לכל נערה היו פוסטרים ‬ ‫של נטליה אוריירו בחדר.‬
‫היו לנו סימניות, מחברות, מדבקות‬
‫שנמכרו בכל מקום.‬ ‫היו תליונים של נטליה אוריירו.‬
‫"כי האהבה שלך, ללא ידיעתך‬ ‫שופכת את הרעל שהורג אותי..."‬
‫היא ייצגה את מה שאישה הייתה עבורנו.‬
‫- מועדון ספרדי בקרסנובר -‬
‫סידרנו את השיער כמוה.‬
‫אפילו העתקנו את הפוני שלה.‬ ‫-כן, הפוני!‬
‫"אני אומרת לך ואתה חייב להבין‬
‫טעמתי מהרעל שלך‬ ‫טעמתי מהאהבה שלך והאש שלך..."‬
‫עשיתי שעווה לחצי מהגבה שלי‬ ‫וציירתי אותה בזוית‬
‫כדי להיראות כמוה.‬
‫ומאז ככה אני מעצבת את הגבות שלי.‬
‫בדיוק. היא הביעה נשיות. רצינו להיות כמוה. ‬
‫ולדבר כמוה, בגלל זה למדנו ספרדית.‬
‫במוסקבה, ברוב המקומות‬ ‫מלמדים ספרדית קסטליאנית‬
‫וקיבלתי ציונים נמוכים‬
‫בגלל שדיברתי במבטא ארגנטינאי.‬
‫עבורי ועבור הרבה אחרים,‬
‫ארגנטינה ובואנוס איירס,‬
‫לא היו המקום של מרדונה, אוויטה או פרון.‬
‫העיר הייתה המקום של נטליה אוריירו ‬ ‫ושל בובה פראית.‬
‫איזה יופי!‬
‫עבור הרבה רוסים,‬ ‫נטליה רוסיה בדיוק כמוהם.‬
‫יכול להיות שאחת הסיבות לכך היא השם שלה.‬
‫נטליה, נטשה,‬ ‫זה שם מאוד נפוץ ברוסיה.‬
‫אני אישה סיבירית.‬
‫עבור הרבה רוסים,‬ ‫לטייל, אפילו בתוך המדינה,‬
‫כמו לבקר במוסקבה,‬ ‫הוא חלום שמאוד קשה להגשים.‬
‫כי רוסיה היא מדינה ענקית.‬
‫היי!‬
‫אז כשהם רואים משהו שבא לעיר שלהם,‬
‫הם מרגישים חיבור הרבה יותר עמוק.‬‫..‬
‫משל סלבריטאי ומעריץ.‬
‫תודה רבה לכם!‬
‫המעריצים שלה שונים.‬
‫הם ממש מתפעלים ממנה.‬ ‫הם לא משוגעים כמו מעריצים אחרים.‬
‫הם גם דואגים לה וזה אומר הרבה גם עליה.‬
‫היי!‬
‫כן, רוסיה, באופן כללי,‬
‫מעניקה משהו עם הרבה משמעות.‬
‫מתנה היא דרך להגיד,‬
‫"עכשיו אנחנו קשורים,‬ ‫עכשיו יש לך משהו ממני."‬
‫כן!‬
‫תודה!‬ ‫-תודה.‬
‫זו אפילו דרך להביע רגשות.‬
‫כי אולי אנחנו לא כל כך טובים ‬ ‫בלהביע אותן במילים.‬
‫כן!‬
‫צ׳וליטו.‬ ‫-צ׳וליטו!‬
‫- נטליה אוריירו -‬
‫היינו בארגנטינה,‬
‫והיא קנתה את הפרחים האלה‬ ‫בבואנוס איירס‬
‫כדי להביא אותם לנטליה.‬
‫אין יסמין בסיביר.‬
‫"אוי, כן, תגיד כן‬
‫אוי כן, תגיד כן‬ ‫אוי בבקשה כן, תגיד כן‬
‫לרוסים יש הרבה מפגשים,‬
‫או שהם הולכים למסיבות לטיניות,‬ ‫במיוחד מסיבות ארגנטינאיות.‬
‫הם מביאים לבבות עם השם שלה‬ ‫ומצלמים סרטונים.‬
‫לנטליה אוריירו תמיד היה את הסטייל שלה‬
‫כי בסדרה, הזמרת האהובה עליה הייתה ג׳ילדה.‬
‫אז רק בזכות נטליה אוריירו והסדרה שלה ‬
‫הכרנו את התרבות הזאת.‬
‫מי יודע את הצעדים? מי רוצה לרקוד?‬
‫בואו נרקוד!‬
‫טוב? קדימה!‬
‫היא.‬
‫שתי אלה.‬
‫הבחורה הזאת, זאת, כן, את.‬
‫נטשה!‬
‫היי, מה שלומך?‬
‫איך קוראים לך?‬ ‫-ורה.‬
‫נעים להכיר, ורה.‬ ‫-היי.‬
‫נסטיה.‬
‫מה שלומך? "נסטיה"‬ ‫איך קוראים לך? "בסדר"?‬
‫איך קוראים לך? נסטיה.‬ ‫-נסטיה.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-מעולה!‬
‫מעולה!‬
‫היי, מה שלומך? כל כך הרבה נשיקות.‬
‫אוקי, קצת...‬
‫קצת...‬
‫טוב.‬
‫כולם ביחד.‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫- מוסקבה -‬
‫- יקטרינבורג -‬
‫"אני לא מתחרטת על האהבה הזאת ‬
‫גם אם אאבד את ליבי‬
‫- סנט פטרסבורג -‬
‫- אומסק -‬
‫אהבה היא נס ואני אוהבת אותך‬
‫מעולם לא האמנתי שאוכל‬
‫מי יתלוש אותי מהעור שלך?‬
‫- ניז׳ני נובגורוד -‬
‫מהזיכרון שלך, העבר שלך‬
‫אני מרגישה שהחיים חולפים על פנינו‬ ‫והיום לעולם לא יחזור"‬
‫- קזאן -‬
‫- מינסק -‬
‫אומרים על רוסים שהם קרים ומרוחקים‬
‫אבל האמת היא שאנו מאוד חמים,‬
‫וכשאנחנו פותחים את הדלת למישהו‬ ‫ומברכים אותו,‬
‫זהו זה, אתה חלק מאיתנו עכשיו,‬ ‫אין דרך חזרה.‬
‫אתה תהיה רוסי מכובד לנצח.‬
‫זה נראה עלייך טוב.‬
‫טוב!‬
‫חלק גדול מאיתנו עדיין חושבים‬ ‫שהיא מארגנטינה.‬
‫ואז תיקנו אותנו "לא, היא מאורוגוואי."‬
‫נו באמת, למי אכפת היא הנטשה שלנו, זהו זה.‬
‫כל כך קר!‬
‫בבקשה אל תיכנסי!‬ ‫-ממש קר!‬
‫זה קשור לכריזמה שלה‬
‫והדרך שבה היא מתחברת לאנשים.‬
‫"והרוח שוברת אותך..."‬
‫היא דיברה איתנו כאילו שהיא הייתה‬ ‫ אחת מאיתנו. זה הכל.‬
‫זה היה מאוד חשוב,‬ ‫היא לא שמה את עצמה במעמד ‬
‫של אלה... מישהי שאי אפשר להגיע אליה.‬
‫היא התייחסה עלינו כאל שוות,‬
‫כאילו שהיא יכולה לשבת איתנו ‬ ‫ולדבר על כל דבר.‬
‫הן רואות את נטליה בתור...‬
‫אחות שלהן, חברה שלהן.‬
‫אני אבכה היום.‬
‫היא לוקחת זמן בכל עיר,‬ ‫לפחות 15 דקות,‬
‫היא עוזבת הכל בצד‬ ‫והולכת לראות את המעריצים שלה.‬
‫ומאוד אכפת לה מהם.‬
‫- סמארה, רוסיה -‬
‫קשה להסביר, אבל אני מרגישה...‬
‫כאילו חלק מהגוף שלי תמיד היה...‬
‫עם הבן שלי.‬
‫אני...‬
‫אני מאוד נהנית כשאני על הבמה,‬
‫וכשאני מחייכת...‬
‫החיוך הזה משקף את מה שקהל נותן לי.‬
‫כל כך הרבה אהבה...‬
‫כל כך הרבה חיבה ושמחה‬ ‫והמתנה כה ארוכה.‬
‫אני בדרך כלל רואה סרטונים של מעריצים...‬
‫שאומרים לי שהם עוקבים אחרי כבר 15 שנה.‬
‫ואני רואה שהם היו קטנים אז.‬
‫וזה נותן לי כל כך הרבה אנרגיה.‬
‫אבל כשההופעה נגמרת...‬
‫זה די קשה.‬
‫חלום צלול:‬
‫מצב התודעה שונה‬
‫בו אדם חולם ותופס שליטה בחלום.‬
‫- צליאבינסק‬ ‫20.885 ק"מ -‬
‫"קשה ללכת ברחוב‬
‫האכזבה מהציור העירוני היא קשה‬
‫- בבקשה תבלי איתנו -‬
‫כל הזמן קופצת ראש מהמקפצה‬
‫אבל העצבות נשארת‬
‫- יקטירנבורג‬ ‫21.079 ק"מ -‬
‫הנהר היה פעם כסוף‬ ‫יש כל כך הרבה צרכים‬
‫היאוש הוא קשה‬
‫קשה לעלות מעלה"‬
‫שלג!‬
‫"קשה לרדת למטה"‬ ‫-אבל למה?‬
‫"קשה לחשוב שלא יכול להיות שינוי‬ ‫קשה לראות אגם בים‬
‫הנהר מתרחב‬ ‫נראה מה יקרה‬
‫הנהר מתרחב"‬
‫שש בבוקר.‬
‫אנחנו מופיעים היום.‬
‫ובכן, אנחנו ננסה.‬
‫"הנהר מתרחב‬
‫כל כך קשה לעלות‬
‫"צריך רצון עז ללכת בשדרה האינסופית‬
‫- וורונז׳‬ ‫22.576 ק"מ -‬
‫לגרום לירח לצאת שוב‬ ‫בין כל המתנות‬
‫- אופה ‬ ‫23.742 ק"מ -‬
‫בין כל הרוחות‬
‫קשה לעלות מעלה ‬
‫קשה לרדת מטה‬
‫- סמארה‬ ‫24.153 ק"מ -‬
‫קשה לחשוב שלא יכול להיות שינוי‬ ‫קשה לראות אגם בים"‬
‫שימו לב בבקשה...‬
‫זה פשוט: אם אני לא ישנה, ‬ ‫אני לא יכולה לשיר.‬
‫הקול שלי נעלם. זה דבר בסיסי.‬
‫אני לא יכולה להופיעה שלושה לילות ברציפות‬ ‫מבלי לישון. זה בלתי אפשרי.‬
‫מה השעה?‬
‫שבע עשרים ושתיים.‬
‫אז... אוקי, נשארו שמונה דקות עד 19:30.‬
‫סליחה אדוני, מה הבעיה?‬
‫יהיה כתוב בעיתון שביטלתי את ההופעה.‬
‫זו בעיה בינו לבין המנהל.‬
‫הוא מעולם לא שילם לי‬ ‫והופעתי כל ערב.‬
‫ובכן, יש לנו בעיה.‬ ‫מנהל ההצגה שהביא אותנו לפה‬
‫לא רוצה שנעשה את ההופעה האחרונה שלנו‬ ‫אחרי שהדלתות כבר נפתחו,‬
‫עם הקהל, שלא יודע דבר, והם כבר כאן,‬
‫כי המנהל המקומי לא שילם לו.‬
‫ובכן, המנהל שהביא אותנו לפה‬
‫לא שילם לנו על אף הופעה‬ ‫אבל הופענו בכל מקרה.‬
‫מה אפשר לעשות?‬
‫- ניז׳ניי נובגורוד‬ ‫24.680 ק"מ -‬
‫"הנהר מתרחב, נראה מה יקרה ‬
‫הנהר מתרחב, נראה מה יקרה ‬
‫- קזאן‬ ‫25.003 ק"מ -‬
‫נראה מה יקרה, הנהר מתרחב‬‫..."‬
‫- באהבה מחברה -‬
‫"הנהר מתרחב, נראה מה יקרה‬
‫הנהר מתרחב"‬
‫- מוסקבה ‬ ‫25.719 ק"מ -‬
‫- מוסקבה, ערב לפני ההופעה 3:00 בבוקר -‬
‫אני מאמינה בחלומות.‬
‫וגם במזל.‬
‫וגם בגורל.‬
‫אבל יותר מהכל אני מאמינה בהזדמנויות.‬
‫וכשהזדמנות מגיעה,‬
‫ואם אתה חושב שיש לה...‬
‫מקום...‬
‫או חלק בהגשמת החלום שלך,‬ ‫צריך לתפוס אותה.‬
‫אבל אין...‬
‫הצלחה ללא עבודה קשה.‬
‫אני חושב שהמציאות הכי אמיתית‬ ‫נמצאת בחלומות שלך‬
‫מאשר בחיים עצמם.‬
‫אתה צובע את החיים שלך בצבעים‬
‫כדי להפוך אותם ליותר נסבלים.‬
‫אתה מכוון את הסרט שלך‬ ‫למקום שבו הכל אפשרי.‬
‫אז העיצוב של החלום הזה הוא חלק...‬
‫- דצמבר 31, 2001‬ ‫ברזיל -‬
‫של מה שהיית רוצה...‬
‫שיקרה לך.‬
‫- R & N -‬
‫אחרי כל כך הרבה חלומות‬
‫אחרי המתנה כה ארוכה...‬
‫בפעם הראשונה שפגשתי אותו‬ ‫הוא ירד במדרגות.‬
‫הוא היה עם מישהו שהציג אותו:‬ ‫"זה חבר שלי ריקרדו".‬
‫כשהוא סוף סוף הגיע, ראיתי רק את החיוך שלו.‬
‫השחקנית והזמרת נטליה אוריירו‬
‫התחתנה בחשאי עם מוזיקאי רוק ארגנטינאי‬ ‫ריקרדו מוליו.‬
‫היא נתנה לי הזדמנות להרגיש‬ ‫שיכולתי להתאהב.‬
‫הרגשתי ככה רק איתה. זה משהו גדול.‬
‫"את מלאה באור‬
‫עינייך הן נהר‬
‫אני מפליג אל ליבך"‬
‫על ידי הסמכות שניתנה לי‬ ‫בתור הקפטן של הסירה הזאת,‬
‫אני מכריז על נטליה אוריירו‬ ‫וריקרדו מולו כבעל ואישה.‬
‫"סופות האהבה שגופך מעניק לי‬
‫חיוכך הביא לי את השמש..."‬
‫כבוד זה לזו, תמיכה, דאגה.‬
‫זו אהבה.‬
‫"עינייך הן נהר‬
‫אני מפליג אל ליבך"‬
‫- שדה תעופה במוסקבה, 2014 -‬
‫"יומולדת שמח"‬
‫עוד פעם!‬
‫"יומולת שמח"‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מנגן ואה-ואה בגיטרה.‬
‫שימו לב בבקשה...‬
‫היי!‬
‫היי, חזיר קטן!‬
‫היי! התגעגעתי אליך כל כך!‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהבת אותך כל כך.‬
‫שנלך למלון? קדימה!‬
‫יש, קדימה! היי, רוסיה!‬
‫ביי, תודה!‬ ‫-תודה!‬
‫להתראות, תודה רבה!‬
‫תודה.‬
‫"עזבת מבלי לומר מילה‬
‫סגרת את הדלת‬
‫בדיוק כשביקשתי קצת יותר‬
‫הפחד דחף אותך החוצה מהקן‬
‫מבלי תשובה‬
‫השארת לב כואב‬
‫השארת אותי מאחור‬
‫ועכשיו אני מתה מאהבה אם אתה לא פה‬
‫אני מתה ולא יכולה לחכות‬
‫שתחזור לפה שוב‬
‫תהיה לידי, עם הנשיקות שלך‬
‫אני מתה מאהבה כשאתה לא פה‬
‫אני מתה ואני לא יכולה לחכות‬
‫צריכה שתהיה פה, קרוב אליי‬
‫בלי האהבה שלך, אני לא יכולה להמשיך"‬
‫היי, מה שלומך? טוב?‬
‫- סנט פטרסבורג ‬ ‫26.353 ק"מ -‬
‫נטליה היא חיוך.‬
‫נטליה היא אומץ.‬
‫נטליה היא לב טהור.‬
‫נטליה היא רגש.‬
‫היא הנטשה שלנו.‬ ‫-היא הכוכבת שלנו.‬
‫היא הילדות שלנו.‬ ‫-יש לה נשמה רוסית.‬
‫נטליה היא הגשר בין רוסיה ודרום אמריקה.‬
‫"אחליף את הכאב בחופש‬
‫אחליף את הפצעים בחלומות..."‬
‫ביקרנו במוזאון ההרמיטאז׳‬ ‫ונטליה נכנסה, הייתי מאחוריה.‬
‫ואחד מהשומרות במוזאון,‬
‫היא ראתה את נטליה עוברת ‬ ‫והיא אמרה ברוסית:‬
‫"אנסטסיה חזרה".‬
‫זה היה ממש מצחיק, היא בהתה בנטליה‬
‫עקבה אחריה עם העיניים ואמרה,‬
‫"אנסטסיה חזרה."‬
‫זה ממש מדהים עד כמה היא מתכוננת.‬
‫מוזיקה, קולנוע, צילומים... ציורים.‬
‫זה נראה כמו עלים.‬
‫אלה עלים. הם חרוטים.‬
‫הקהל שלה יכול לראות מעבר לתמונות,‬ ‫לשירים, לאופרות הסבון.‬
‫יש להם הזדמנות לראות בן אדם.‬
‫אדם כה פתוח שגורם להם להתרגש.‬
‫טיילתי לארגנטיה, למונטווידאו.‬
‫זה משהו שאני לא יכולה להסביר.‬
‫זו תחושה מאוד חזקה.‬
‫אם מילגרוס מצאה את אבא שלה,‬ ‫אז גם אני אוכל למצוא את אבא שלה.‬
‫זו הייתה המוטיבציה הראשונה שלי ‬ ‫לעשות את זה.‬
‫בסופו של דבר, מצאתי אותו.‬
‫- הבולשוי‬ ‫מוסקבה, 2014 -‬
‫- מינסק‬ ‫27.045 ק"מ -‬
‫- סראטוב‬ ‫29.200 ק"מ -‬
‫- 44.700 ק"מ -‬
‫- חזרה למקורות:‬ ‫תפיסה מחזורית של הזמן -‬
‫- כשהסוף הוא חזרה אינסופית להתחלה -‬
‫הרבה פעמים תהיתי‬
‫לגבי הדבר הזה ביני לבין רוסיה.‬
‫או מדינות אחרות שכל כך רחוקות מאורוגוואי.‬
‫ואני...‬
‫לא הצלחתי להבין את זה.‬
‫זו הייתה תרבות כל כך אחרת,‬
‫עם שפה כל כך שונה,‬
‫ולמרות שהסרטים והסדרות שלי ‬ ‫בדרך כלל מדובבים,‬
‫לפעמים יש רק כתוביות.‬
‫והשירים שלי בספרדית,‬
‫ואנשים בהופעות שלי מקשיבים להם‬ ‫ושרים אותם בספרדית.‬
‫ובכל פעם שנסעתי לשם,‬ ‫זה הפתיע אותי ומילא אותי באהבה.‬
‫זה היה מאוד מרגש,‬
‫אבל לא הצלחתי להבין למה זה קורה לי.‬
‫חשבתי שזה יעבור מהר,‬
‫שזה לא יקרה בשנה שאחרי.‬
‫אבל בכל פעם שנסעתי לשם...‬
‫יותר אנשים אהבו אותי.‬
‫וחשבתי שוב "הם לא יזכרו אותי שנה הבאה",‬
‫כאילו שאני טרנד.‬
‫אבל הם אף פעם לא שכחו אותי.‬
‫ובמהלך סיבוב ההופעות האחרון ‬ ‫סוף סוף הבנתי את זה.‬
‫ואני חושבת שזה קורה...‬
‫בגלל...‬
‫שהדבר שאתה אוהב בילדות נשאר איתך לנצח.‬
‫רוב האנשים שבאים להופעות שלי גדלו איתי.‬
‫היה פה בר.‬
‫כשהייתי חוזרת מהלימודים‬ ‫סבא שלי היה יושב פה.‬
‫היה פה פעם...‬
‫רואה? יש מתחת סלעים.‬
‫הם כיסו את זה עם דשא.‬
‫סבתא שלי גרה מעבר לכביש בזמנו.‬ ‫הייתי משחקת פה עם חברות.‬
‫זה הבית של סבתא שלי.‬
‫היה לה פה שיח ורדים.‬
‫זה המחסן שבו הייתי מתחפשת.‬
‫איזה משחקים שיחקת פה, נטליה?‬ ‫-כל דבר, התחפשתי...‬
‫משחקי תפקידים, שיחקנו בבית ספר, בישלנו.‬
‫ביליתי פה ימים שלמים.‬
‫ופה...‬
‫לסבתא שלי היו הרבה צמחים.‬
‫אני זוכרת שהכנתי בתי ציפורים‬ ‫ושמתי בהם אוכל.‬
‫יש לי תמונה מפה עם אפרוח.‬
‫החזקתי אותו ככה.‬
‫כל אחד מאיתנו מאיר את האור המיוחד שלו‬
‫שאין לאף אחד אחר.‬
‫לכל אחד אור משלו.‬
‫יש אורות גדולים ויש אורות קטנים,‬
‫ואורות צבעוניים בכל הצבעים האפשריים.‬
‫יש אנשים עם אש רגועה,‬
‫והם אפילו לא שמים לב לרוח,‬
‫ויש אנשים עם להבה עצומה‬
‫שממלאת את האוויר בניצוצות.‬
‫יש להבות מטופשות‬
‫שלא מאירות או שורפות‬
‫אבל יש כאלה המאירות את החיים‬ ‫ עם תשוקה כה גדולה‬
‫שאי אפשר להביט עליהן מבלי למצמץ,‬
‫ומי שמתקרב אליהן...‬
‫מואר בעצמו.‬
‫"עם דמעות בעיניי התרחקתי‬
‫חוויתי כמה זה קשה להשאיר את הכל מאחור‬
‫האנשים שלי, השכונה שלי‬
‫לעזוב את אדמתי כשהייתי עדיין ילדה‬
‫לעזוב את הכל ולרדוף אחרי החלומות שלי‬
‫אני מריו דה לה פלטה‬ ‫יש לי לב לטיני ונשמת קנדומבה‬
‫אני תמיד מחייכת‬ ‫וסוחבת את החלומות שלי על גבי‬
‫אין לי גבולות‬
‫אני מריו דה לה פלטה‬ ‫יחי הקנדומבה והלב החם שלו‬
‫הקצב שמאיר את הנשמה שלי‬ ‫ומאיר את עיניהם של האנשים שלי‬
‫אני מריו דה לה פלטה‬ ‫יש לי לב לטיני ונשמת קנדומבה‬
‫אני תמיד מחייכת‬ ‫וסוחבת את החלומות שלי על גבי‬
‫אין לי גבולות‬
‫אני מריו דה לה פלטה‬ ‫יחי הקנדומבה והלב החם שלו‬
‫הקצב שמאיר את הנשמה שלי‬ ‫ומאיר את עיניהם של האנשים שלי‬
‫- את מהממת כמו תמיד -‬
‫תודה!‬
‫כתוביות: סשה דניאל‬