Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Farvel!
VI VENTER PÅ DIG
Det er koldt.
Vi ses i morgen!
Oprindelse: Begyndelse, fødsel,
som igangsætter en række begivenheder.
CERRO-KVARTERET
Natasha, Natasha!
-Natalia Oreiro! -Natalia Oreiro.
Natalia Oreiro!
Sådan!
TAK
Jeg troede, I havde glemt mig, men nej.
Vi er her!
"Af frygt fødes mod,
og af tvivl, sikkerhed.
Drømme viser en anden mulig virkelighed,
og vrangforestillinger, en anden grund.
Når alt kommer til alt,
er vi, hvad vi gør
for at forandre, hvem vi er."
Passagerer går ombord ud fra rækkenummer.
Vi er 28 personer.
28 PERSONER
Sammen besøger vi 16 byer.
16 BYER
45 flyvetimer.
45 FLYVETIMER
72 timer i tog...
72 TIMER I TOG
...og 44.700 kilometer.
Lidt længere end en jordomrejse på kun 30 dage.
LUFTHAVNSTERMINAL
Hun har altid været viljestærk.
Hun var energisk som barn.
NATALIAS FAR
Hun har en magnetisk personlighed,
som allerede tiltrak folk, da hun var helt lille.
Vi besøgte mine forældre, da hun var helt lille.
Gaden var øde, når vi ankom.
Men Natalia gik udenfor, og når vi ledte efter hende,
var der... Jeg vil ikke overdrive.
Men der stod altid mindst ti piger rundt om hende.
Man så væk et øjeblik, og huset var fyldt med børn.
Hvor hun end gik hen, var hun omringet af en flok.
En gave fra vores by.
Hvor er den fin!
Den er så smuk...
Hun var allerede rastløs i min mave.
Hun sparkede meget. Jeg siger altid...
Dengang kendte man ikke kønnet på forhånd.
Jeg sagde: "Det er en dreng og fodboldspiller,"
fordi hun sparkede.
Da hun blev født...
var hun den smukkeste baby på hospitalet.
Og ja,
hun var rastløs og pillede ved alt
og løb rundt dagen lang.
Før man vidste det, tog hun fat i noget
og væltede noget
og stak fingrene i kontakter og skubbede til tv'et...
Hun bevægede sig konstant.
Vent.
-For tidligt. -Du gik for hurtigt videre.
Det er ikke sket før.
Vi er i Rostov-on-Don.
Aftenen før vores første koncert. Vi øver.
19. MAJ, 1978
Jeg var fire, da hun blev født. Jeg var så rolig.
Jeg troede, det var normalt.
Men jeg så, at hun var livlig og uartig.
NATALIAS SØSTER
Jeg så, hvordan min søster var.
Hun er stadig sådan.
Samme personlighed. Så sød og aktiv.
På den ene side er hun sød og venlig,
men hun er energisk.
POLEN ANKOMST
Hun ville være kejserinde.
Kejserinde eller ambassadør. Hun ville se alle lande.
Det gør hun nu, ikke?
Nati, jeg elsker dig!
TJEKKIET ANKOMST
Farvel.
RUMÆNIEN ANKOMST
Natalia!
ANKOMST
Natalia!
FILIPPINERNE
Da vi begyndte at filme Wild Angel,
forestillede jeg mig ikke, at den blev kendt på Filippinerne.
Solnedgang i Israel.
Det går hurtigt.
Vi sad i bilen. Min mand kørte, og pigerne sad på bagsædet.
Natalia sagde: "Far, jeg vil være en vigtig person i mit liv."
Jeg sagde: "Ja, du kommer i avisen."
"Ja, du griner nu..."
Det er vores første koncert.
TAHITI ANKOMST
Tak.
GRÆKENLAND ANKOMST
Frygteligt pandehår.
ITALIEN ANKOMST
-Godmorgen, prinsesse. -Godmorgen.
I Rom synger jeg med Raffaella Carrà.
Vi har øvet.
Jeg så hende altid som stærk,
men ikke specielt talentfuld.
Hun var ikke bedre end de andre piger.
For mig var hun en pige, en teenager som alle andre.
Jeg faldt ikke på trappen! Jeg snublede lidt, men faldt ikke.
Vi er færdige med canzone. Canzonetta? Hvad hedder det på italiensk?
RUSLAND ANKOMST
SKT. PETERSBORG RUSLAND, 2001
Vi fik at vide, at hun var berømt her.
Hun tog paryk på for at tage på sightseeing med os.
BACKUP-SANGER
Der var altid en flok, som råbte: "Natasha, Natasha!"
Det var utroligt.
Det stoppede aldrig.
Natasha!
Det var ufatteligt. Det var...
helt anderledes, helt uhørt.
GUITARIST
Vi spillede i Moskva i en smuk, kæmpestor skøjtearena.
Der var plakater fra tidligere koncerter, for alle spillede der.
Deep Purple, Sting.
Jeg tænkte: "Sting optrådte en gang. Natalia optræder to gange. Stort."
-Filmer I mig? -Ja.
MOSKVA RUSLAND, 2001
28. NOVEMBER
RUSLAND, 2014
Færdig.
En, to...
Går det godt?
-Hvad med dig? -Fint, og du?
Sæt tape på, så det ser pænere ud.
Ellers er det...
Undtagen i "Huracán," når lyset skifter.
Det er ikke klar.
-Lad mig se... Første sang... -Nej, det er det.
-Jeg taler med Pablo. -Jeg er dernede.
Vi kan...
Hun begyndte at arbejde, da hun var lille.
Men hun håndterede karrieren modent.
Hun er god til at vise sig selv frem
og stå på en scene.
Hun har en karisma, som ikke alle kunstnere har.
Hun arbejder hårdt.
SKUESPILLER, VEN
Hun er typen, som... Jeg kender meget få mennesker,
som arbejder lige så hårdt.
TURNÉFORBEREDELSER
...otte, bum! Syv, otte, bum!
Bedre. Forfra igen? En, to...
Skal jeg prøve dukkekjolen?
-Okay. -Den ser lige ud bagfra.
-Vi kan sætte stjernen her. -Der, ja.
Man skulle tro, at hun havde et hold imagekonsulenter.
En person til det, en person til det. Men det har hun ikke.
Hun styrer det hele. Det er hende og hendes hjerne.
Hun arbejder med andre, men hun designer det hele selv.
Alle kostumeskift, scenen og koreografien.
Hun står for alle detaljer.
RUSLAND, 2003
Der var en kvinde...
Der er hun!
Hun havde et album med Natalia-kort. Flere tusinde!
Hun blev stoppet af sikkerhedsvagterne.
Jeg kaldte, men de slap hende ikke forbi.
-Nej, lad hende! -Nej, nej!
"Kom nu..." Hun kyssede mine hænder. Jeg sagde: "Stå op."
-Hvad sagde du? -"Stå op."
NATALIAS SØN
-Hvorfor? -Fordi hun knælede.
-Hvad gjorde du? -Jeg kyssede hende.
-Hvorfor? -Så hun blev glad.
Bliver du glad for kys?
Vil du have et kys? Sådan.
Jeg ved, hvad du vil have. Tag ham.
Kan du ikke lide den beige?
Det er fars. Det glemte jeg.
-Luk den op. -Der er den.
Hvem er hun?
-Hvem er det? -Hvem?
-Hvem er hun? -Hvem?
Hende. Hvem er hun?
Gudmor Val.
Det var umuligt at rejse med ham.
Det har været svært for ham med minusgrader.
MUSIKER, NATALIAS MAND
Det var utænkeligt.
Han ville altid være på et hotelværelse.
Det var svært at sige: "Mor kommer hjem om 20 dage."
Det var et ukendt univers for ham. Han forstår knap, hvad "I morgen" er.
Hans mor rejste en dag og kom tilbage en dag.
Resten betød intet for ham.
Derfor ville han ikke se hende, når jeg viste billeder,
eller når hun var i telefonen og på Skype.
Han gik. Han vidste, at mor ikke var der.
Det var et billede, ikke hans mor.
Atitas nattøj. Jeg savner ham.
NATALIAS DÅB
"Frygt udtørrer munden,
gør hænderne våde
og lemlæster os.
Frygten for viden dømmer os til ignorance,
frygten for handling reducerer os til impotens."
ENHED - SOLIDARITET KAMP - AMNESTI
"Militærdiktatur...
MAGT TIL ARBEJDSKLASSEN
...frygt for at lytte,
frygt for at tale
gjorde os døvstumme."
BORGERSTREJKE
BORGERIDENTIFIKATION
ID-KORT NAVN - UNDERSKRIFT
Kursen faldt.
Derefter fulgte en økonomisk, finansiel og åndelig katastrofe
for mange folk.
Udvandring blev noget konstant.
MILITÆRDIKTATUR
Køerne til at få pas og visum til andre lande
blev en del af bylandskabet.
Hele familier rejste...
STIGNING: KØB: 30% - SALG: 59%
80'ernes økonomiske krise ramte os hårdt.
KØDPRIS, 3 TIL 5 PER KILO
Jeg var ung og havde gæld.
Så vi rejste for at finde...
ikke et bedre sted, men vi forsøgte...
at komme væk fra problemet.
SPONTAN KUNST
MINE HÅNDTRYK
Vi solgte alt og tabte penge.
Vi kunne ikke få mere for det på grund af den økonomiske krise.
Vi pakkede alt i vores familiehjem
og pakkede ud igen i Spanien.
Vi ville finde jobs og komme videre.
MÁLAGA SPANIEN, 1983
Vi savnede vores hjem.
Ikke kun Mabel og jeg, men også pigerne.
Vi indså på et tidspunkt, at vores hjem var her i Uruguay,
så jeg sagde til Mabel:
"Vi må starte forfra."
Det var som en ny start.
Næste dag pakkede vi og fløj tilbage.
Lidt efter lidt fik Mabel
opbygget en beskeden frisørsalon.
Jeg fik et job, og vi startede forfra.
Pigerne ofrede sig også.
Uden... De gik i skole...
brugte meget få penge
og bad aldrig om noget. Så...
Jeg har en god familie. Jeg er...
utrolig stolt af dem.
"Transmutation:
at omdanne et stof til et andet ved at ændre dets struktur."
En søndag, da Natalie var 11, var jeg i gang med at lave frokost.
Hun kom ind med en avis og lagde den på gulvet.
Jeg spurgte, hvad hun lavede.
"Jeg leder efter noget.
Her: Modeller søges. Alle aldre, til prøve på..."
Et reklamebureau.
Jeg så annoncen og ignorerede den.
Hendes far spurgte fra soveværelset: "Hvad er det?"
Hun svarede, og han sagde: "Vi tager derhen på mandag."
OB-TAMPON-REKLAME
Reklamen viste hende...
med et meget...
sexet udseende.
Så folk begyndte
at tale til hende på en måde, som hun ikke var vant til.
Det var svært for hende.
Det var en stor forandring.
Hun blev presset til en hurtig forvandling fra barn til teenager.
Folk gjorde grin. Når hun gik forbi,
drillede folk med sloganet: "Slap af, du har tampon på."
Hun kunne ikke gå, uden at folk kiggede på hende og talte om hende.
Hun var den eneste i skolen, som havde været med i en reklame.
LIBER FALCO-SKOLEN
Dengang i Uruguay kendte man ikke folk, som havde været med i reklamer.
Og det var en tampon-reklame, så det var...
et svært emne for en teenager.
De var fjendtlige over for os.
De skubbede og var grove.
De skrev lede ting på vinduerne eller på tavlen.
De kæmpede ikke åbenlyst mod os, men det var tæt på.
15-ÅRS FØDSELSDAG
Vi komplementerede hinanden.
Jeg var genert og stille,
og Natalia talte meget og var udadvendt.
Vi skabte en perfekt balance sammen.
Hun begyndte at modtage opkald om prøver
og blev ofte valgt. Hun blev opdaget meget hurtigt.
Jeg ville ikke aflægge prøve. Jeg var usikker.
Uanset om jeg vinder eller ej,
gjorde det mig mere selvsikker.
Jeg ved, at jeg kan give alt, hvad jeg har i livet, som jeg gør nu.
Mit sidste minde er, at hun kom ud fra skolen.
Hun sagde, at hun ville købe billetten.
Hun havde besluttet sig for at droppe ud
og starte et nyt liv i Argentina.
Hun ville... Få en karriere der.
Hendes skæbne.
VELKOMMEN!
"Vores Natasha. Fra Krasnodar."
Hvad synes du?
Synd at rive den op. Skal jeg?
Smuk.
Tusind tak.
Tag hendes ting.
Vi går. Farvel!
-Den er mere kompliceret. -Den lyserøde.
-Farvel. Tak. -Farvel.
"Nogle siger, at skæbnen hviler på Guds knæ.
Men skæbnen er som
en brændende udfordring, som tester folks samvittighed."
Vi er i Sibirien!
30 minusgrader. Wow!
Midt om sommeren...
-Hvordan gik det? -Jeg har det.
-Jeg elsker dig. -Jeg tog et billede. Jeg viser det senere.
ELEVATOR
TURNÉ 2014
Kom ind.
Sådan.
Jeg er ekstra følsom i dag.
Tusind tak, Krasnoyarsk.
I vil altid være i mit hjerte.
Der er gået en fjerdedel af turnéen.
"Vi er lavet af tid.
Vi er dens fødder og dens munde.
Tidens fødder går på vores fødder.
På kort og lang sigt
ved vi, at tiden sletter alle spor.
Intethedens rejse. Ingens fodspor?
Tidens munde fortæller os om rejsen."
Færdig.
Jeg er så træt. Jeg har ikke sovet.
-Hej! -Hej!
-Hvorfor er flyet forsinket? -Jeg vil ikke vide det.
Novosibirsk, Sibirien.
Vores fjerde koncert.
Pas på med røgen.
Den var tæt forleden. Var det normalt?
-Brænder det? -Det er brændt.
Natasha, Natasha!
-Natasha, Natasha! -Kom her.
Natasha, Natasha!
-Natasha, Natasha! -Kom så. Gå amok.
TEMPERATUR: 25°C
Skål!
Vi tager "Me muero de amor."
Kender du den?
-Ja, selvfølgelig. -Prøv.
-Har nogen teksten? -Jeg har den.
Sovjetunionen
Hej, Omsk.
Den vej.
Jeg savnede hende.
Hun fyldte snart 17, og jeg var 20-21.
Hun kom og besøgte os,
og så tog hun bussen to gader fra huset
til Buenos Aires, og det var så...
Det var det værste ved besøget. Men...
Undskyld.
Hun fortsatte karrieren og fik stor succes her.
Jeg mødte Natalia i 1994,
da jeg spillede saxofon i subway'en.
Vi mødtes på en lille karaokebar i Buenos Aires...
SKUESPILLER, VEN
...i et ikke så populært kvarter.
Jeg spillede på baren en dag
og så hende og spurgte, hvor hun kom fra. Hun sagde: "Uruguay."
Hun boede alene i et lejet hus.
Hun ville være skuespiller.
Hun var rejst fra Uruguay for at følge drømmen.
Hun var helt ny og ventede på at blive opdaget.
Det var fantastisk at være vidne til opdagelsen og alt, hvad der fulgte.
Det var... Alt skete så hurtigt.
Hver gang hun kom tilbage til Uruguay,
kunne man ikke gå på gaden, fordi folk kom for at se hende.
Vi gik til busstoppestedet for at sige farvel, bare os,
og halvandet til to år senere var vi omringet af mennesker.
Den vej?
-Den vej. -Ja.
Åh!
Jeg skal nå toget til Yekaterinburg!
Stjerneskud passerer og ses aldrig igen.
Men hun er et stjernskud, som blev her og skifter farve og søger nye ting
og altid fornyer sig.
Det er det, hun er.
Det er ikke altid nok at være kunstner. Man skal være mere end det.
Og Natalia har mere.
"Fænomen:
En usædvanlig begivenhed,
som er svær at forklare for dem, der ser den."
Rent historisk har russerne
altid været interesseret i alt, hvad der handler om hjertet.
De er romantiske og sentimentale.
Men det er svært at indrømme, ikke?
Det er svært at sige: "Jeg er en sentimental person.
Jeg har følelser og lider også."
I mange år fik vi at vide: "Nej, vi er stærke som Sovjetunionen."
Giv agt!
Højre side!
Klar til den ceremonielle parade!
Vi havde aldrig film og serier om kvinder
eller den slags følelser.
Vi fik historier om, hvordan vi skulle arbejde for vores land
for at opbygge socialisme.
Så vi havde ikke den slags.
Hvor var den feminine side?
Ikke? Den fandtes ikke.
Med Natalia Oreiro...
og Facundo Arana.
Wild Angel.
WILD ANGEL
Jeg var 12, da Wild Angel havde premiere.
Vi tænkte: "Se, hun er en pige som os."
Hun var som en pige fra vores kvarter.
Hun kunne være min ven.
Hun var smuk, sød og sjov på den ene side,
og samtidig havde hun en stærk personlighed.
-Du er upålidelig, Carlitos. -Kan du ikke se, at jeg er en pige?
Jeg ville se, om du var en kvinde.
Og du er en mand.
Dengang, i Rusland,
vidste vi ikke meget.
Kvinderne i sæbeoperaerne græd altid.
Men den serie var anderledes.
-Lad mig være, eller jeg bider! -Okay. Jeg gør det bare.
Gør hvad?
Hun svarede igen og var selvsikker.
Vi ville være sådan.
-Ud! -Jeg er ikke færdig med dig!
Du er så færdig.
Jeg sparker machoen ud af dig.
-Hvorfor så sur? -Hvorfor?
"Hvorfor?"
Jeg rørte dig ikke.
-Du kyssede mig. -Du nød det.
-Jeg nød det ikke! -Indrøm, at du kunne lide det.
-Du kunne lide det. -Nej!
-Det kunne du! -Ud!
Jeg nød det.
NATALIA OREIRO ER TILBAGE ER HUN SINGLE? ALT OM NATALIA OREIRO
Næsten alle piger havde billeder af Natalia Oreiro på deres væg.
Vi havde tuscher, notesbøger og klistermærker.
Det blev solgt overalt. Der var Natalia Oreiro-halskæder.
Hun repræsenterede det, som vi ser som en kvinde.
SPANSK KLUB
Vi havde det samme hår.
-Endda pandehåret. -Ja, pandehåret!
Jeg voksede halvdelen af øjenbrynet og tegnede det op igen
for at ligne hende.
Jeg har ordnet øjenbryn lige siden.
Præcis. Hun var feminin. Vi ville være som hende.
Vi lærte spansk, så vi kunne tale som hende.
I Moskva lærer man castiliansk spansk.
Jeg fik en lavere karakter, fordi jeg talte med argentinsk accent.
For mig og mange andre
var Argentina og Buenos Aires
ikke Maradona, Evita og Peróns lande.
Byen tilhørte Natalia Oreiro og Wild Angels.
Hvor smukt!
Mange russere ser Natalia som en russer.
Det skyldes måske hendes navn.
Natalia, Natasha, er et normalt navn i Rusland.
Jeg er en sibirisk kvinde.
For mange russere er rejser, selv inden for landets grænser,
som at besøge Moskva, en næsten uopnåelig drøm.
Fordi Rusland er et stort land.
HEJ!
Når de ser folk komme til deres by,
føler de et bånd, som er tættere end...
mellem en kendt person og en fan.
Tusind tak!
Hendes fans er anderledes. De beundrer hende og går ikke amok.
De passer godt på hende. Det siger også meget om hende.
Hej!
Ja, generelt i Rusland,
er gaver meget betydningsfulde.
De bruges til at sige:
"Vi er forbundet.
Du har noget særligt fra mig."
Ja!
-Tak. -Tak.
Det er en måde at udtrykke følelser på.
Måske, fordi vi ikke er så gode til at udtrykke dem med ord.
Ja!
-Cholito. -Cholito!
Vi var i Argentina,
og hun købte blomster i Buenos Aires,
som hun vil give til Natalia.
Der er ingen jasminer i Sibirien.
Russere holder mange sammenkomster
og latinamerikanske fester. Mest argentinske.
Hjerter med hendes navn. Videoer.
Natalia havde sin egen stil.
I serien var Gilda hendes favoritsanger.
Kun gennem Natalia Oreiro og serien
kendte vi til kulturen.
Hvem kender trinnene? Hvem vil danse?
Lad os danse!
Skal vi? Lad os det!
Hende. De to.
Hende. Ja, hende. Ja, dig.
Natasha!
Hej, hvordan har I det?
-Hvad hedder du? -Vera.
-Hej, Vera. Hvordan har du det? -Hej.
Nastia.
"Hvordan har du det?" "Nastia"? "Dit navn?" Okay?
-Dit navn? Nastia? -Nastia.
Hvordan har du det? Godt!
Hej, hvordan har du det? Så mange kys.
Okay...
Godt.
Alle sammen!
En, to, tre!
MOSKVA
YEKATERINBURG
UFA
SKT. PETERSBORG
OMSK
NIZHNY NOVGOROD
KAZAN
MINSK
Folk ser russere som kolde og afmålte.
Men vi er faktisk utrolig varme.
Når vi åbner vores dør og inviterer folk ind,
så er de en del af os, og der er ingen vej tilbage.
Så er man æres-russer resten af livet.
Den klæder dig.
Godt!
Mange af os tror stadig, at hun er fra Argentina.
De retter os og siger: "Nej, hun er fra Uruguay."
Det er lige meget. Hun er vores Natasha. Sådan er det.
Det er så koldt.
-Nej, ikke herind. -Det er så koldt!
Det skyldes hendes karisma
og hendes forhold til mennesker.
Hun talte til os, som om hun var en af pigerne.
Det betød meget. Hun stod ikke på en piedestal
som en gudinde...uopnåelig.
Hun behandlede os som ligeværdige,
som om hun kunne sidde og tale med os om alt.
De ser Natalia som...
deres søster og ven.
Jeg græder i dag.
Hun holder fri i hver by, mindst 15 minutter,
og forlader familien for at tale med fans.
Hun holder af dem.
SAMARA, RUSLAND
Det er svært at forklare, men jeg føler...
at en del af min krop altid er...
hos min søn.
Jeg...
elsker at stå på scenen,
og når jeg smiler...
så afspejler smilet det, publikum giver mig.
Så meget kærlighed...
så meget omsorg og glæde. De venter længe.
Jeg ser videoer fra fans,
som siger, at de har fulgt mig i 15 år.
Og jeg ser, at de var små.
Det giver mig så meget energi.
Men når koncerten er slut...
er det svært.
"Klar drøm:
En forandret form for bevidsthed,
hvor personen har en drøm og får kontrol over den."
TAL MED OS
Sne!
Klokken er 6.
Koncert i dag.
Vi forsøger.
Vigtig meddelelse...
Det er simpelt: Jeg kan ikke synge uden søvn.
Min stemme er væk. Helt enkelt.
Det er umuligt at optræde tre aftener uden søvn.
Hvad er klokken?
Den er 7.22.
Okay. Otte minutter til 7.30.
Undskyld, hvad er problemet?
Aviserne vil skrive, at jeg aflyste. Problemet er ham og manageren.
Han betalte mig ikke, og jeg optrådte stadig.
Vi har et problem. Turnémanageren, som kørte os herhen,
vil ikke lade os spille, efter dørene blev åbnet,
og folk står derude og ved intet,
fordi de ikke betalte.
Manageren, som kørte os herhen,
har ikke betalt, men vi spillede.
Hvad gør man?
KNUS, EN VEN
MOSKVA
NATTEN FØR KONCERTEN, KL. 3
Jeg tror på drømme.
Og held.
Og skæbnen.
Mest af alt tror jeg på muligheder.
Og når en mulighed opstår,
hvis man tror, at den er der...
et sted...
som en del af en drøm, så skal man gribe den.
Men der er...
ingen succes uden hårdt arbejde.
Jeg tror, at ægte virkelighed er i drømme,
ikke i livet selv.
Man farvelægger sit liv
for at gøre det udholdeligt.
Det er der, alt er muligt, når man instruerer sin egen film.
Så, drømmens design er en del...
BRASILIEN
...af det, man ønsker, at der sker.
R OG N
Jeg mødte ham, da han kom ned ad trappen.
En mand præsenterede ham: "Det er min ven, Ricardo."
Da han kom hen, så jeg kun hans smil.
Sangerinden Natalia Oreiro
blev gift i al hemmelighed med rockmusikeren, Ricardo Mollo.
Hun gav mig chancen for at føle, at jeg kunne forelske mig.
Jeg har kun oplevet det med hende.
Det er stort.
I kraft af min rolle som skibets kaptajn
erklærer jeg Natalia Oreiro og Ricardo Mollo for rette ægtefolk.
Respekt for hinanden, støtte, omsorg.
Det er kærlighed.
MOSKVAS LUFTHAVN, 2014
Tillykke med fødselsdagen!
Igen!
Tillykke med fødselsdagen!
-Hvad laver du? -Spiller på guitar.
Vigtig meddelelse...
Hej!
Hej, lille basse.
Hej! Jeg har savnet dig!
Jeg elsker dig.
Skal vi tage hen på hotellet?
Ja, kom! Hej, Rusland!
-Farvel. Tak! -Tak.
Farvel. Tusind tak!
Tak.
Hej, hvordan går det? Okay?
SKT. PETERSBORG
Natalia er et smil.
Natalia er mod.
Natalia er et hjerte.
Natalia er en følelse.
-Hun er vores Natasha. -Hun er vores idol.
-Hun er vores barndom. -Hun har en russisk sjæl.
Natalia er en bro mellem Rusland og Latinamerika.
Vi var på Hermitage Museum. Natalia kom ind. Jeg gik bag hende.
Og en af museumsvagterne
så Natalia gå forbi og sagde på russisk:
"Anastasia er tilbage."
Det var sjovt. Hun stirrede på Natalia,
fulgte hende med blikket og sagde:
"Anastasia er tilbage."
Det er utroligt at se, hvor velforberedt hun er.
Musik, film, fotografier...malerier.
De ligner blade.
Det er blade. De er skåret ud.
Hendes publikum ser ikke kun billeder, sange og sæbeoperaer.
De vælger at se en person,
som er så ærlig, at de bliver rørt.
Jeg rejste til Argentina, til Montevideo.
Jeg kan ikke forklare det. Det...
Det er en stærk følelse.
Hvis Milagros fandt sin far, kan jeg også finde min.
Mit mål var at lede efter ham.
Jeg fandt ham til sidst.
BOLSHOI-BALLETTEN MOSKVA, 2014
TILBAGE TIL OPRINDELSEN: CYKLISK OPFATTELSE AF TID
HVOR SLUTNINGEN ER EN EVIG TILBAGEVENDEN TIL STARTEN
Jeg tænkte ofte på, hvorfor det skete.
Det med mig og Rusland
og andre lande langt væk fra Uruguay.
Og jeg...
forstod det ikke.
Det var en helt anden kultur
og et helt andet sprog.
Mine film og serier blev ofte dubbet,
men nogle havde kun undertekster.
Og mine sange er på spansk.
Folk til koncerterne lytter til dem og synger med på spansk.
Og hver gang jeg var der, blev jeg overrasket og fyldt med kærlighed.
Det var utrolig rørende.
Men jeg forstod ikke, hvorfor det skete for mig.
Det var nok midlertidigt.
Det ville ikke ske næste år.
Men når jeg var der...
fik jeg flere og flere fans.
Jeg tænkte: "De husker mig ikke næste år."
Det var nok kortlivet.
Men de glemte mig ikke.
Og på den sidste turné indså jeg det.
Jeg tror, at det skete...
fordi...
det, man elsker som barn, altid bliver i ens hjerte.
De fleste, som går til koncerterne, voksede op med mig.
Der var en bar her.
Når jeg kom hjem fra skole, sad min bedstefar her. Der var...
Se. Der er sten her.
De er dækket med græs nu.
Min bedstemor boede overfor. Jeg legede med nabopigerne.
Det var hendes hus.
Hun havde en rosenbusk.
Skuret, hvor jeg klædte mig ud.
-Hvad legede du her, Natalia? -Alt. Jeg klædte mig ud...
Rollespil, skole, madlavning.
Jeg tilbragte hele dage her.
Og her...
havde min bedstemor planter.
Jeg byggede små fuglehuse og lagde foder til dem.
Jeg har et billede med en kylling.
Jeg holdt den sådan.
"Alle mennesker stråler med deres eget lys
blandt alle andre.
Ikke to flammer er ens.
Der er store flammer og små flammer
og flammer i alle farver.
Der er folk med rolige flammer,
som ikke lægger mærke til vinden.
Andre har vilde flammer,
som fylder luften med gnister.
Nogle flammer, fjollede flammer,
stråler og brænder ikke.
Men andre brænder med sådan en lidenskab,
at man må blinke, når man ser på dem.
Og dem, som kommer tæt på dem...
stråler."
DU ER DEN SAMME SOM ALTID
Tak!
Tekster af: Mila Tempels