Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ahoj!
ČEKÁME NA TEBE
Je chladno.
Ahoj zítra!
Počátek: začátek, zrození,
příčina, která způsobí sled událostí.
ČTVRŤ CERRO MONTEVIDEO, URUGAY
Natasha!
Natalia Oreiro!
Musím utéct.
Musím od tebe utéct.
Musím cestou únikovou nalézt.
Tvá láska je cílem.
Tvá láska je ohněm, který ve mně hoří.
Tvá láska nevědomě rozlévá jed, co mě zabíjí.
A teď vím, co mohlo být. Nechci to vidět, nechci to mít.
Už nehodlám nikdy prohrát!
Jo!
Co ti říkám, to nezapomeň.
Měla jsem tvůj jed, i tvou lásku a oheň.
Měla jsem tvůj jed a tvůj život taky, tak si odpusť ty svý nátlaky!
DÍKY
Myslela jsem, že jste na mě zapomněli!
Jsme tady!
Tvůj oheň pálí, tvá vášeň mě otráví.
Co ti říkám, to nezapomeň. Tvůj jed odmítám pít.
Nechci ho ochutnat ani ho mít,
měla jsem tvůj jed, i tvou lásku a oheň.
Měla jsem tvůj jed a tvůj život taky,
tak si odpusť ty svý nátlaky!
„Ze strachu se rodí odvaha
a z pochyb jistota.
Sny zvěstují jinou možnou realitu a delirium jinou pravdu.
Přece jen jsme tím, co děláme,
abychom změnili, kým jsme.“
Cestující budou nastupovat podle řad v letadle. Prosím…
Je nás celkem 28.
Dohromady navštívíme 16 měst.
V letadle strávíme 45 hodin.
Ve vlacích 72 hodin.
- ARGENTINSKÝ PAS - Procestujeme 44 700 kilometrů.
Jako bychom za 30 dní absolvovali cestu kolem světa.
ROSTOV NA DONU
LETIŠTNÍ TERMINÁL
Vždy byla velmi odhodlaná.
KONCERT 18. LISTOPADU
Od dětství je plná energie.
OTEC
Má magnetickou osobnost, která k ní od malička poutá lidi.
Když byla maličká, jezdili jsme k mým rodičům.
Při příjezdu byly všude prázdné ulice.
Ale Natalia šla ven, a když jsme ji šli hledat,
uviděli jsme… Nechci vůbec přehánět, ale vždy ji obklopovalo aspoň deset holek.
S LÁSKOU, NATALIA
Minutu jsme ji nesledovali, a dům byl plný dětí.
Kamkoli šla, vždy ji obklopoval dav.
Dar od našeho města.
To je ale nádhera!
To je tak…
Už doby, co jsem ji nosila v bříšku, je strašně neposedná.
Pořád mě kopala! Vždycky jsem říkala…
Tehdy nebylo možné před porodem určit pohlaví dítěte.
Všem jsem říkala: „Bude to kluk a fotbalista.“ S tím kopáním mě štvala.
MATKA
Když se narodila…
pro mě byla nejkrásnější miminko v nemocnici.
A ano, byla roztěkaná. Musela se všeho dotýkat a celý den běhala.
Než jsem se nadála, něco popadla, něco dalšího shodila,
snažila se vrazit prsty do zásuvky, shodit televizi…
Ani na chvíli se nezastavila.
Protože ten rytmus je už…
Počkat.
- Začala jsem brzo? - První část je dobře, ale pak pospícháš.
To se mi ještě nestalo.
Jsme v Rostově na Donu. Večer před první show. Nacvičujeme.
19.5.1978
Tehdy mi byly čtyři a byla jsem klidné dítě. Nic jiného jsem neznala.
Natalia byla hned plná života a strašně zlobivá.
SESTRA
Hned jsem viděla, jaká moje sestra je. A dnes je pořád úplně stejná.
Pořád má tutéž osobnost, je moc milá a aktivní.
Na jednu stranu je moc milá a hodná, ale na druhou je plná energie.
POLSKO – PŘÍJEZD
Jako malá chtěla být císařovnou.
Velvyslankyní nebo císařovnou. Chtěla vidět každou zemi.
Tak trochu se jí to vyplnilo.
Nati, miluju tě!
ČESKÁ REPUBLIKA – PŘÍJEZD
Nashle.
RUMUNSKO – PŘÍJEZD
Natalie!
CHILE – PŘÍJEZD
Natalie!
FILIPÍNY – PŘÍJEZD
Při natáčení Divokého anděla
by mě ani ve snu nenapadlo, že budu známá na Filipínách.
Západ slunce v Izraeli. Přesouváme se strašně rychle.
Můj manžel řídil auto a holky seděly na zadní sedačce.
A Natalia prohlásila: „Tatínku, jednou budu někdo důležitý.“
Odpovídám jí: „Jo, budeš v novinách.“ Ona na to: „Jo, jen se směj…“
Za chvíli začne naše první show.
TAHITI – PŘÍJEZD
Díky.
ŘECKO – PŘÍJEZD
Mám příšerný vlasy.
ITÁLIE – PŘÍJEZD
- Ránko, princezno. - Ránko.
V Římě budu zpívat s Raffaellou Carrà. Už za sebou máme zkoušku.
Nula, tři, nula, tři, čtyři, pět, šest.
Vždy jsem myslel, že je strašně silná, ale ne moc talentovaná.
Nad ostatními holkami nevynikala. Pro mě byla obyčejná dospívající dívka.
Nespadla jsem ze schodů! Zakopla jsem o sukni, ale nespadla jsem.
Už jsme dodělali to canzone. Nebo jak tomu italsky říkáte? Canzonetta?
RUSKO – PŘÍJEZD
PETROHRAD, RUSKO, 2001
Řekli nám, že je tady strašně slavná.
Nasadila si paruku, aby se s námi mohla podívat po městě.
DOPROVODNÁ ZPĚVAČKA
Kamkoli jsme šli, vždycky na nás křičel dav lidí: „Natasho!“
Bylo to něco neskutečnýho, nikdy to nepřestalo.
Natasho!
Bylo to opravdu ohromující. Něco…
takového jsme nikdy předtím nezažili.
KYTARISTA
Hráli jsme v Moskvě. V nádherné a obří hokejové aréně.
Visely tam plakáty předešlých koncertů, hráli tam všichni.
Deep Purple, Sting.
Říkám si: „Sting tu odehrál jeden koncert, Natalia bude mít dva. To je něco.“
- Natáčíte mě? - Ano.
MOSKVA, RUSKO, 2001
28. LISTOPADU 2014 ROSTOV NA DONU, RUSKO
Hotovo.
Raz, dva...
Jak se máš?
- Co ty? Moc dobře. - V pohodě.
Dejte tam celou tu pásku, aby to vypadalo líp. Jinak je to…
Až na píseň „Huracán“, kdy se změní světla.
- To ještě nemáme. během první písně… - Ne, to přesně myslím…
- Řeknu to Pablovi. - Budu tady.
Teď budeme…
Teď už dobře vím, kam život směřuje.
Žádná lež mě nedostane. Svou mysl za nic nezaprodám.
Říkej si, co chceš!
Slova…
Začala pracovat jako velmi mladá. Ale svou kariéru zvládla jako dospělá.
Ví, jak se ukazovat, jak stát na jevišti.
Má úžasné charisma, které každý umělec nemá.
Chci aromatickou a lahodnou lásku. Pak ze srdce konečně sundám masku.
Vím pak, že mě miluje. A že bez mé něhy umře…
Strašně moc dře.
HEREČKA, KAMARÁDKA
Je někým, kdo… Znám jen pár lidí…
kteří pracují tak tvrdě jako ona.
PŘÍPRAVA NA TURNÉ
Bam, bam, ba-dam!
…osm, bam! Sedm, osm, bam!
To bylo lepší. Dáme to od začátku? A raz, dva…
Vyzkouším si ty šaty a uvidíme?
- Fajn. - Zezadu vypadají rovně.
- Sem můžeme dát tu hvězdu. - Jasně.
Řekli byste, že má tým módních poradců,
že jí někdo radí s tím, další s tamtím… Ale tak to není.
Nad vším má naprostou kontrolu. Jde jen o ni a o její mysl.
Jasně, pracuje s dalšími lidmi, ale vše si navrhuje sama.
Každou změnu kostýmu, scénografii, choreografii. Stará se o každičký detail.
Na takovou lásku přesně čekám.
Upřímnou lásku, jakou si přeju a chci.
RUSKO, 2003
Byla tam jedna paní…
Tamhle je!
Měla album s tisícovkami fotek Natalie Oreiro!
Zoufale se ke mně snažila přes ochranku dostat.
Volala jsem na ni, ale ochranka ji nepustila.
- Ne, pusťte ji ke mně! - Ne!
„Prosím…“ Políbila mi dlaň. Prosím ji: „Vstaňte.“
- Cos jí řekla? - „Prosím, vstaňte.“
SYN
- Proč? - Protože klečela?
- Co jsi udělala? - Dala jsem jí pusu.
- Proč? - Aby byla šťastná.
Nejsi šťastný, když ti dám pusu? Chceš jednu?
Tak. Vím, co chceš. Vezmi si ho.
Líbí se ti ta béžová? Je tátova. Zapomněla jsem.
- Otevři ji. - A je to.
Kdo je to?
- Kdo je to? - Kdo?
Ona. Kdo je to?
Kmotřenka Val.
Bylo nemožné, aby s ním cestovala.
V těch teplotách pod nulou by to pro něj bylo dost náročné.
HUDEBNÍK, MANŽEL
Nepřipadalo to v úvahu. Většinu času by strávil v hotelovém pokoji.
Bylo těžké mu to vysvětlit: „Maminka se vrátí za 20 dní.“
To je pro něj španělská vesnice. Sotva chápe, co znamená slovo zítra.
Jednoho dne maminka odjela, jiný den se vrátila. Zbytek pro něj nic neznamená.
Proto ji nechtěl vidět, když jsem mu ukázal fotku
nebo když jsme měli videohovor přes mobil nebo přes Skype.
Prostě odešel. Věděl, že tu jeho máma není, že je to jen obrázek, ne ona.
Atitovo pyžámko. Moc mi chybí.
NATALIIN KŘEST
„Ze strachu máte sucho v ústech
a vlhké dlaně.
Mrzačí nás.
Strach z poznání nás odsuzuje k nevědomosti,
strach z konání nás dohání k bezmocnosti.“
JEDNOTA, SOLIDARITA, BOJ AMNESTIE PRO VŠECHNY
„Vojenská diktatura…“
DĚLNICKÁ TŘÍDA KUPŘEDU!
„Strach z naslouchání…
strach z mluvení…
nás učinil hluchoněmými.“
OBČANSKÁ STÁVKA
NÁRODNÍ ÚŘAD PRO IDENTIFIKACI OBČANSKÝ PRŮKAZ
Kurz vůči dolaru se propadl.
Pro mnoho lidí následovala ekonomická, finanční a spirituální katastrofa.
Emigrace se stala běžnou záležitostí.
DIKTATURA
Fronty na pasy a víza do nejrůznějších zemí
se brzy staly součástí měst.
Zemi opustily celé rodiny…
KURZ DOLARU VYSTŘELIL VZHŮRU
Ekonomická krize 80. let nás tvrdě zasáhla.
KILO MASA NOVĚ ZA PĚT DOLARŮ
Jako mladý jsem měl dluhy.
MLÉKÁŘI CHTĚJÍ PŘIDAT BENZIN DRAŽŠÍ O 50 %
Odjeli jsme, ne abychom našli lepší místo, ale snažili jsme se…
od toho problému vzdálit.
SPONTÁNNÍ UMĚNÍ
OTISKY MÝCH DLANÍ
Se ztrátou jsme prodali veškerý majetek. Kvůli kritické ekonomické situaci
jsme stejně nemohli dostat víc. Za přestěhování z domova
do Španělska jsme utratili hodně peněz. Plán byl pracovat a dívat se jen dopředu.
MÁLAGA, ŠPANĚLSKO, 1983
Stýskalo se nám po domově. Nejen mě a Mabel, ale i holkám.
Nakonec nám došlo, že náš domov je v Uruguayi.
Tak jsem řekl Mabel: „Musíme začít nanovo.“
Skoro to tak bylo.
Další den jsme přiletěli nazpátek.
Mabel si postupně a skromně založila kadeřnictví.
Taky jsem si sehnal práci a začali jsme nanovo. I dcery se musely obětovat.
Bez… Studovaly…
Moc neutrácely… Nikdy nic nechtěly. Takže…
Mám úžasnou rodinu. Jsem na ně…
moc hrdý.
Transmutace: přetvoření jednoho prvku na jiný změnou jeho struktury.
Jednou jsem zrovna v sobotu vařila oběd. Natalii bylo 11 let.
Přiběhla s novinami a rozložila je na zem. Ptám se: „Co to děláš?“
Odpovídá: „Něco hledám.
Tady. Sháníme modelky všeho věku. Casting…“
Nevím, v nějaké reklamce.
Podívala jsem se na tu reklamu a zamítla to.
Její otec na ni z ložnice volá: „O co jde?“
Vysvětlila mu to. „Dobře, v pondělí tě tam vezmu.“
REKLAMA NA TAMPONY ZNAČKY O.B.
V té reklamě vypadala nesmírně…
sexy. Díky tomu s ní…
začali všichni mluvit způsobem, na který nebyla zvyklá.
Bylo to pro ni dost náročné. Šlo o enormní změnu.
Rychle ji dotlačili k přeměně z dítěte v puberťačku.
Dělali si z ní legraci. Křičeli na ni reklamní slogan: „Klid, máš tampon!“
KAMARÁDKA Z DĚTSTVÍ
Nemohla chodit mezi lidi, všichni se na ni zírali a pomlouvali ji.
Byla jediná holka z celé školy, která byla v reklamě.
STŘEDNÍ ŠKOLA
V té době nebylo v Urugayi běžné, abyste znali lidi, co byli v reklamě.
A ona byla v reklamě na tampony. Ideální téma pro puberťáky.
Panovala tam vůči nám zlá atmosféra. Strkali do nás, byli na nás sprostí,
někdy psali i zlé věci na okenní skla nebo na tabuli.
Neřekla bych, že s námi chtěli bojovat, ale blížilo se to tomu.
QUINCEAÑERA PARTY OSLAVA 15. DÍVČÍCH NAROZENIN
Nejsem lepší než ty.
Nejsem dokonalá.
Jsem pořád v půli cesty.
Spadnu, ale znovu se postavím. Ze svých chyb se poučím.
Osud má přece…
Hodily jsme se k sobě. Byla jsem dost stydlivá a tichá,
Natalia byla naopak hodně upovídaná a extrovertní.
Společně jsme byly v perfektní rovnováze.
Žádná lež mě nedostane. Svou mysl za nic nezaprodám.
Říkej si, co chceš!
Slova přichází a odchází,
mě nikdy nic nerozhází.
Budu žít, jak chci já.
Říkej si, co chceš!
Začali ji zvát na konkurzy a často si ji vybrali. Objevili ji dost rychle.
Nechtěla jsem jít na konkurz, nevěřila jsem si. A ať už vyhraju, nebo ne,
jsem aspoň sebevědomější.
Ať už budu dělat v životě cokoli, dám do toho všechno, jako právě teď.
Moc dobře vím, kam mířím. Říkej si, co chceš!
Moje poslední vzpomínka na ni je, jak tudy odchází ze školy.
Říkala mi, že mi koupí lístky.
Rozhodla se, že opustí školu a začne nový život v Argentině.
Chtěla… tam rozjet svou kariéru a najít svůj osud.
MILUJEME TĚ!
„Naše Natasha. S láskou z Krasnodaru“ Co ty na to?
Škoda to roztrhnout. Mám?
Nádhera. Moc vám děkuju!
Vezměte její věci.
Odjíždíme. Ahoj!
- Tohle je složitější. - Vezmu to růžové.
- Nashle. Díky. - Nashle.
„Někteří tvrdí, že váš osud drží v rukou bohové.
Avšak osud je spíš spalující výzvou,
která testuje lidské svědomí.“
Dorazili jsme na Sibiř!
Třicet stupňů pod nulou. Ty jo!
Uprostřed léta…
- Jak to dopadlo? - Skvěle.
- Miluju tě. - Vyfotil jsem to.
Vypadalo to líp. Pak ti to ukážu.
Cesta je náročná nahoru i dolů.
Přece musí dojít ke změně. Pro samé stromy nevidíme les.
VÝTAHY
TURNÉ NASHA NATASHA 2014
Pojďte dál.
To je ono.
Dnes jsem trochu emocionální.
Díky moc, Krasnojarsku! Vždy budete v mém srdci.
Už za sebou máme první čtvrtinu turné.
„Jsme utvořeni časem. Jsme jeho nohy a ústa.
Chodidla času jsou na našich nohou. Víme, že zakrátko nebo zadlouho
smaže vítr času naše stopy. Cesta do nicoty, nikoho stopy?
Ústa času vypráví o ušlé cestě.“
Hotovo.
Jsem příšerně unavená. Vůbec jsem nespala.
- Dobrý den! - Zdravím!
- Ví někdo, proč je let zpožděný? - Ani to nechci vědět.
Novosibirsk, Sibiř. Odehrajeme tu náš čtvrtý koncert.
Opatrně s tím kouřem. Minule byl strašně hustej. Je to normální?
- Nepálí to? - Už je to spálené.
Natasha!
Pojďte sem.
Jdeme na to. Dáme do toho všechno!
TEPLOTA: 25 STUPŇŮ
Na zdraví!
Zazpíváme si „Me muero de amor.“ Znáte to?
- Samozřejmě! - Tak do toho.
- Máte někdo text? - Já.
Odešel jsi bez rozloučení.
Ignoroval jsi mé přání,
Bez emocí a potichu, dveře se za tebou zavírají.
„Dveře.“
Nechtěl jsi hledat odpovědi…
Sovětský svaz!
Měla jsem tvůj jed a tvůj život taky, tak si odpusť ty svý nátlaky!
Ahoj, Omsku.
Tudy.
Strašně mi chyběla. Měla před 17. narozeninami a mně bylo 20 nebo 21.
Pamatuju si, že nás jezdila navštěvovat,
pak chodila na autobusovou zastávku dva bloky od svého domu,
aby přijela sem do Buenos Aires, a byla to…
Ta nejhorší část její návštěvy. Každopádně… Později… Pardon.
Pokračovala v kariéře a stala se tu vážně úspěšnou.
Natalii jsem poznal v roce 1994.
Tehdy jsem v metru hrával na saxofon.
Potkal jsem ji v malém karaoke baru v Buenos Aires.
HEREC, KAMARÁD
Byl dál od populárních barů. Jednoho dne jsem tam zrovna hrál.
Uviděl jsem ji a zeptal se, odkud je. Řekla mi, že z Uruguaye.
Že žije sama na ubytovně.
Že chce být herečkou a že sem za tím snem přijela z Uruguaye.
Byla neopracovaný diamant, který čekal, až ho někdo objeví.
Bylo skvělé být svědkem začátku její kariéry a všeho, co přišlo potom.
Pronásleduj nové sny…
Bylo to vážně něco. Bylo to strašně rychlé. Kdykoli se vrátila do Uruguaye,
nemohli jsme ani obejít jeden blok, protože na ni všude čekal dav.
Chodily jsme se spolu rozloučit na autobusovou zastávku.
Za rok a půl, maximálně za dva, jsme byly obklopené lidmi.
Tudy?
- Přesně tak. - Ano.
Ach jo!
Ujede mi vlak do Jekatěrinburgu!
Padající hvězdy nás obvykle navždycky minou.
Ale ona je padající hvězda, která tu zůstala,
změnila svou barvu, hledá něco nového a neustále se mění. Taková je.
Někdy nestačí být jen umělcem, musíte být něco víc.
A pak dostanete někoho jako Natalii.
Fenomén:
výjimečná událost, již je pro svědky obtížné vysvětlit.
Historicky se Rusové
vždy zajímali o záležitosti srdce.
RUSKÁ NOVINÁŘKA ŽIJÍCÍ V BUENOS AIRES
Jsme velmi romantičtí, dokonce až sentimentální.
Ale to je dost náročné přiznat.
Je náročné říct: „Jo, jsem sentimentální člověk.
Mám city. I já trpím.“
Navíc do nás mnoho let vtloukali: „Ne, jsme silní jako Sovětský svaz.“
Pozor!
Pravé křídlo! Připravit na vojenskou přehlídku!
Nikdy jsme neměli filmy nebo seriály o ženách nebo o našich citech.
Měli jsme příběhy o tom, jak musíme pracovat pro blaho národa,
abychom budovali socialismus.
Tahle stránka mince nám chyběla. Kam se poděla ženská stránka věci?
Zkrátka neexistovala.
V hlavních rolích Natalia Oreiro…
a Facundo Arana.
- Vezmu bolest… - Divoký anděl.
DIVOKÝ ANDĚL
Když se začal Divoký anděl vysílat, bylo mi 12.
Říkaly jsme si: „Vždyť je to holka jako my.“
Vypadala jako každá holka v našem sousedství. Mohla být moje kamarádka.
Na jednu stranu byla překrásná, milá a vtipná,
ale byla to i postava silné ženy.
Věděl jsem, že ti nemůžu věřit, Carlitosi.
Copak nevidíš, že jsem holka?
Jenom jsem se chtěl ujistit.
A já o tom, že jsi chlap.
V tu dobu jsme nebyli v Rusku tak otevření.
Každá ženská postava v každé telenovele pořád bulela. Ale tahle byla jiná.
- Nesahej na mě! Kousnu tě! - Fajn. Tak to rovnou udělám.
A co jako?
Odmlouvala. Byla strašně sebevědomá. Chtěly jsme být jako ona.
- Vypadni! - Ještě jsme neskončili!
Skončili! Vypadni, nebo z tebe udělám dva malý do školky!
- Proč se tak hněváš? - Proč? „Proč?“
- Nedotknul jsem se tě. - Ale políbils mě!
- Líbilo se ti to. - Ne!
- Ale ano! - Ne!
- Přiznej to. Říkej, co chceš, ale líbilo. - Nelíbilo!
- Líbilo! - Ven!
Líbilo se mi to, a moc.
NATALIA OREIRO JE ZPÁTKY. JE SINGLE? VŠE O NATALII OREIRO
Musím utíkat…
Skoro každá holka měla v pokoji pověšené plakáty Natalie Oreiro.
Měly jsme záložky, bloky a nálepky,
které se prodávaly všude. Potom ještě přívěšky s Natalií Oreiro.
Tvá láska nevědomě rozlévá jed, co mě zabíjí.…
Byla pro nás ideálem ženy. Nosily jsme vlasy jako ona.
ŠPANĚLSKÝ KLUB V KRASNODARU
- Kopírovaly jsme i její ofinu. - To máš pravdu.
Co ti říkám, to nezapomeň.
Měla jsem tvůj jed, i tvou lásku a oheň.
Oholila jsem si půlku obočí a namalovala ho tak, aby vypadalo jako její.
Od té doby je ráda nosím pořád stejně.
Přesně tak. Zosobňovala ženskost. Chtěly jsme být jako ona.
A mluvit jako ona. Proto jsme se učily španělsky.
V Moskvě se většinou učí kastilská španělština.
Měla jsem horší známky, protože jsem měla argentinský přízvuk.
Pro mě a pro mnoho dalších nebyla Argentina a Buenos Aires
zemí Maradony, Evity nebo Peróna.
To místo bylo zemí Natalie Oreiro a Divokého anděla.
To je krása!
Pro mnoho Rusů je Natalie jedna z nás. Může to být částečně díky jejímu jménu.
Natalia, Natasha, to jsou v Rusku častá jména.
Jsem sibiřská žena.
Pro mnoho Rusů je cestování, klidně i po jejich vlastní zemi,
třeba jako do Moskvy, velmi těžko splnitelným snem.
Protože Rusko je obrovská země.
AHOJ!
Když vidí, že někdo přijel do jejich města,
cítí k němu bližší pouto,
než… je mezi celebritou a fanouškem běžné.
Mockrát děkuju!
Její fanoušci jsou jiní. Skutečně ji obdivují a nejsou tak šílení.
A taky se o ni snaží starat. A to nejvíc vypovídá i o ní.
Ahoj!
V Rusku jsou většinou
dárky něčím dost významným.
Dárek je způsob, jak říct: „Teď jsme spojeni. Máš něco ode mě.“
Jo!
- Děkuju. - Já taky.
Je to i způsob, jak vyjádřit emoce.
Možná že je neumíme zrovna dvakrát dobře vyjadřovat slovy.
Jo!
-Cholito. -Cholito!
Byli jsme v Argentině.
Ty kytky koupila v Buenos Aires, abych je dala Natalii.
Na Sibiři jasmín neroste.
Ano, řekni ano.
Ano, řekni ano. Ano, prosím, řekni ano.
Rusové se často schází nebo chodí na hispánské party, většinou argentinské.
Nosí s sebou srdce se svými jmény a natáčí videa.
Natalia měla svůj vlastní styl. V seriálu byla její nejoblíbenější zpěvačka Gilda.
O té kultuře jsme se mohli dozvědět jen skrze Natalii Oreiro a její seriál.
Kdo zná ty kroky? Kdo chce tancovat?
Pojďme tancovat!
Dobře? Jdeme na to!
Tyhle dvě holky.
Tamta holka. Jo, ty.
Natasho!
Ahoj, jak se máš?
- Jak se jmenuješ? - Vera.
- Ráda tě poznávám. Ahoj, jak je? - Ahoj.
Nastia.
„Jak je?“ Odpoví: „Nastia?“ Cože?
- Jak se jmenuješ, Nastio? Jak je? - Nastia. Skvěle.
Bezva!
Ahoj, jak se máš? Tolik polibků.
Oukej, trochu…
Trochu…
Fajn. A všichni!
Raz, dva, tři!
MOSKVA
JEKATĚRINBURG
- Nelituji téhle lásky. - UFA.
- I když ztratím srdce. - PETROHRAD
OMSK
Láska je zázrak a já tě miluju tak moc, že to nemůžu přemoct.
Kdo mě od tebe odtrhne?
NIŽNIJ NOVOGROD
Z tvých vzpomínek, minulosti. Život nás míjí a dnešek se už nevrátí.
KAZAŇ
MINSK
Rusové jsou prý chladní a odtažití,
ale ve skutečnosti jsme moc vřelí.
Když někomu otevřeme dveře a přivítáme je u sebe doma,
je hotovo. Jste jedním z nás a už není cesty zpět.
Budete navždy čestným Rusem.
- Moc ti to sluší. - Tak jo!
Spousta z nás si pořád myslí, že Natalia pochází z Argentiny.
Pak nás opravili: „Ne, je z Uruguaye.“
Není to jedno? Je to přece naše Natasha.
Je tu šílená zima.
Strašně tu mrzne.
- Prosím, nelezte dovnitř! - Příšerná zima!
Má to co dělat s jejím charismatem a tím,
jak dokáže rozumět lidem.
A vítr tě zlomí…
Mluvila s námi, jako by byla jedna z nás. Nic víc.
To bylo velmi důležité. Nedělala ze sebe něco víc.
Nějakou nedotknutelnou bohyni. Chovala se k nám jako k sobě rovným.
Jako by si s námi chtěla sednout a pokecat si.
Vnímají Natalii coby svou…
svou sestru, svou kamarádku.
Dneska budu brečet.
V každém městě si vyhradí aspoň 15 minut,
opustí svou rodinu a vše další a jde za fanoušky. Záleží jí na nich.
SAMARA, RUSKO
Je to těžké vysvětlit, ale přijdu si…
jako by část mého těla měl u sebe vždy můj syn.
Já…
vážně si užívám být na jevišti, a když se usměju…
ten úsměv reflektuje to, co mi publikum dalo.
Tak moc lásky…
Tolik citů a radosti, tak dlouho na mě čekali.
Často vidím videa o fanoušků… Říkají mi, že mě sledují už 15 let.
A vím, že tehdy byli děti.
To mi dává strašně moc energie.
Ale jakmile je po show… je to nesmírně náročné.
Lucidní snění:
pozměněný stav vědomí,
během kterého může člověk převzít kontrolu nad svým snem.
Je těžké jít po ulici.
Městské malby, ve vzduchu je zklamání.
PROSÍM VĚNUJ NÁM ČAS
Z každého odrazového můstku skáču pořád hlavou napřed.
Ale smutek je pořád jako jed.
Tahle řeka bývala dřív stříbrná. Všichni něco potřebují, beznaděj bolí.
- Cesta je náročná nahoru… - Sníh!
- i dolů… - Ale proč?
Přece musí dojít ke změně. Pro samé stromy nevidíme les.
Řeka se zaplňuje, uvidíme, co se stane. Jo, řeka se zaplňuje.
Šest hodin ráno. Dneska hrajeme.
Aspoň to zkusíme.
Řeka se naplňuje. Cesta nahoru je náročná.
Jít po ulici je nesmírně vyčerpávající.
Donutit měsíc, aby znovu vyšel. Mezi tolika odměnami.
Mezi tolika prudkými větry.
Cesta je náročná nahoru i dolů.
Přece musí dojít ke změně. Pro samé stromy nevidíme les.
Pozornost, prosím…
Je to prosté: když nespím, nedokážu zpívat. Přijdu o hlas. Jednoduché.
Nedokážu odehrát tři noci po sobě bez spánku! To nejde.
Kolik je?
- 19:22. - Dobře, za osm minut bude půl osmý.
Promiňte, pane, ale co máte za problém?
Budou psát, že jsem zrušila show. Je to problém mezi ním a manažerem.
Taky mi nezaplatil. Vše jsme odehráli.
Máme problém. Manažer turné, který nás sem přivezl,
nechce, abychom odehráli poslední show. Už otevřeli dveře,
máme tu publikum. Nic nevíme. Už tu jsme. Místní manažer mu nezaplatil.
Zatím nám nikdo nezaplatil, přesto jsme vše odehráli. Co byste udělali vy?
Řeka se zaplňuje. Uvidíme, co se stane.
Uvidíme, co se stane. Řeka se zaplňuje.
S LÁSKOU, KAMARÁDKA
Řeka se zaplňuje. Uvidíme, co se stane. Jo, řeka se zaplňuje.
MOSKVA
VEČER PŘED KONCERTEM, 3:00
Věřím ve sny. A taky ve štěstí. A v osud.
Ale především v příležitosti.
Když se naskytne příležitost a myslíte si o ní, že je…
součástí… vašeho snu, musíte ji popadnout za pačesy.
Ale bez…
bez dřiny úspěch nepřijde.
Myslím, že vaše nejskutečnější realita je spíš ve snech než v životě.
Do života si přidáváte barvy, aby byl snesitelnější.
Ve snu je možné vše. Jako byste režírovali svůj vlastní film.
O čem zrovna sníte… to byste rádi, aby se vám stalo i v životě.
SILVESTR 2001, BRAZÍLIE
R & N
Po tolika snech, po takovém čekání…
Když jsem ho poprvé potkala, šel dolů po schodech.
Byl s někým, kdo mi ho představil: „To je můj kamarád Ricardo.“
Když se konečně ukázal, viděla jsem jen jeho úsměv.
Herečka a zpěvačka Natalia Oreiro
si v tajnosti vzala argentinského rockového zpěváka Ricarda Mollu.
Dala mi možnost pocítit, že se do ní můžu zamilovat.
Zažil jsem to jen s ní. Je to něco výjimečného.
Jsi tak plná světla.
Tvé oči jsou řekou.
Doplavu po nich k tvému srdci…
Z moci mě svěřené coby kapitánovi téhle lodi
nyní prohlašuji Natalii Oreiro a Ricarda Mollu za manžele.
Tvé tělo mi bouřky lásky přináší.
Tvůj úsměv mi slunce nahradí.
Vzájemný respekt, podpora, starost.
To je láska.
Tvé oči jsou řekou.
Doplavu po nich k tvému srdci.
LETIŠTĚ MOSKVA, 2014
Hodně štěstí, zdraví!
Znovu!
Hodně štěstí, zdraví!
- Co to vyvádíš? - Hraju na kytaru.
Pozornost, prosím…
Ahoj!
Ahoj, ty můj čuníku.
Tak moc jsi mi chyběl!
Zbožňuju tě.
Zbožňuju tě. Půjdeme do hotelu? Tak pojď!
Tak jdeme. Ahoj, Rusko!
- Nashle, děkuju! - Děkujeme.
- Nashle, moc děkuju - Díky.
Beze slova jsi odešel a zavřel za sebou.
Zrovna když jsem chtěla něco víc.
Strach tě donutil odletět z hnízda.
Bez odpovědi.
Zanechal jsi tu raněné srdce.
Zanechal jsi tu mě.
Umřu láskou, když se nevrátíš.
Umřu. Nemůžu se dočkat,
až budeš zase tady.
Až mě budeš celou pusinkovat.
Umřu láskou, když se nevrátíš.
Umřu. Nemůžu se dočkat.
Potřebuju tě tu vedle sebe mít.
Bez tvojí lásky nemůžu dál jít.
Ahoj, jak se máte? Dobře?
PETROHRAD
- Natalia je úsměv. - Natalia je odvaha.
- Natalia je čisté srdce. - Natalia je pocit.
- Je to naše Natasha. - Je to náš idol.
- Je naše dětství. - Je naší ruskou duší.
Natalia je mostem mezi Ruskem a Latinskou Amerikou.
Změním bolest v svobodu.
Změním rány v sen…
Byli jsme v muzeu Ermitáž. Jako první šla Natalia, já šel za ní.
A jedna z hlídaček v muzeu
uviděla Natalii, jak jde okolo ní a rusky řekla: „Anastasia se vrátila.“
Bylo to legrační. Civěla na Natalii, sledovala ji všude očima a pak řekla:
„Anastasia se vrátila.“
Je skutečně úžasné, jak moc je erudovaná.
Hudba, kinematografie, fotografie, malby.
- To vypadá jako listy. - Jsou to listy. Jsou vyřezávané.
Její publikum vidí skutečného člověka za fotkami, písněmi, telenovelami.
Vidí osobu, která je tak transparentní, až se to dotýká jejich duší.
Cestovala jsem do Montevidea v Argentině. Nedá se to vysvětlit, je to…
Je to vážně silný pocit.
Jestli může Milagros najít svého otce, pak já taky.
To byl můj hlavní popud, abych ho našla. Což se nakonec stalo.
BOLŠOJ BALET – MOSKVA, 2014
NÁVRAT KE KOŘENŮM: CYKLICKÉ CHÁPÁNÍ ČASU,
VE KTERÉM JE KONEC VĚČNÝM NÁVRATEM NA ZAČÁTEK.
Mnohokrát jsem uvažovala, proč mám k Rusku takový vztah.
Nebo k jiným od Uruguaye vzdáleným zemím.
A… nemohla jsem to pochopit.
Je to tak odlišná kultura s tak odlišným jazykem.
I když moje filmy a seriály byly často dabované, někdy měly jen titulky.
A moje písně jsou ve španělštině. Lidé na koncertech je poslouchají a zpívají.
Kdykoli jsem se tam vydala, Rusko mě překvapilo a naplnilo láskou.
Bylo to nesmírně dojemné, ale nechápala jsem, proč se to děje zrovna mně.
Myslela jsem, že to pomine, že další rok už se to nestane.
Ale kdykoli se tam vydám, miluje mě tam víc lidí.
Opět jsem si říkala: „Za rok na mě zapomenou.“ Že to přejde.
Ale nikdy na mě nezapomněli. A na loňském turné mi to konečně došlo.
Myslím, že se to děje…
jelikož…
co si zamilujete v dětství, vám vydrží v srdci navěky.
Většina návštěvníků mých koncertů se mnou vyrostla.
Býval tu bar.
Když jsem se vrátila ze školy, sedával tu dědeček. Býval tu…
Vidíte? Pod trávou jsou kameny.
Babička žila přes ulici. Hrála jsem si s místníma holkama.
Tohle byl babiččin dům.
Měla tu keř růží.
Tady jsem se převlékala do kostýmů.
- Jaké hry jsi tu hrála, Natalie? - Cokoli. Převlékala jsem se,
hrála komické skeče, hrála si na školu, na kuchařku.
Trávila jsem tu celé dny.
A tady…
A tady… měla babička spoustu květin.
Vím, že jsem tu postavila malou budku a nechávala v ní krmení pro ptáčky.
Mám tu fotku s kuřátkem. Takhle jsem ho držela.
„Každý z nás září svým vlastním světlem. Mezi všemi ostatními.
Žádné dva ohně nevypadají stejně.
Existují velké a malé ohně
a ohně každé barvy.
Jsou lidé s klidným ohněm, kteří si ani nevšimnou větru okolo nich,
a lidé s šíleným ohněm, kteří zaplní vzduch jiskrami.
Některé bláznivé ohně nesvítí ani nehoří,
ale ostatní pálí život s takovou touhou, že se na ně nemůžete bez mrknutí podívat.
A kdokoli se k nim přiblíží… se sám rozzáří.“
Se slzami v očích jsem odešla.
Vím, jak těžké je všechno opustit.
Své kamarády, své sousedství.
Muset odejít ze své země, když jsem ještě byla škvrně.
Všechno opustit a za fantaziemi se vypravit.
Jsem z Río de Plata, v srdci jsem Hispánka, v duši mám candombe.
Vždy se usmívám, své sny na zádech nosívám.
Nemám žádné hranice.
Jsem z Río de Plata Ať žije candombe a horká krev!
Ten rytmus mi rozzáří duši. Uruguaycům z ní září oči.
Jsem z Río de Plata, v srdci jsem Hispánka, v duši mám candombe.
Vždy se usmívám, své sny na zádech nosívám.
Nemám žádné hranice.
Jsem z Río de Plata Ať žije candombe a horká krev!
Ten rytmus mi rozzáří duši. Uruguaycům z ní září oči.
JSI POŘÁD STEJNÁ
Překlad titulků: Jakub Doležal
Děkuju!