Downloaded from YTS.MX
VAROITUS: DOKUMENTTI SISÄLTÄÄ PALJASTUKSIA NELJÄNNELTÄ KAUDELTA
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX-ALKUPERÄISDOKUMENTTI
Sarja on yllättänyt alusta asti.
Rahapaja on tarina epäonnistumisesta.
Koska sarja floppasi.
"Selvä, nähdään muissa projekteissa." Ja yhtäkkiä...
"Siistiä, Netflix osti sen."
Yhtäkkiä sitä katsottiin ulkomailla enemmän kuin Espanjassa.
Silloin se alkoi yhtäkkiä päästä nosteeseen.
Silloin alkaa ymmärtää, että tsunami on iskemässä.
Emme voineet uskoa sitä tiimissä.
Ymmärsimme, että ihmisillä oli sarjaan side,
joka meni pidemmälle kuin viihde.
Sen vaikutus ihmisiin ympäri maailmaa -
ja heidän odotuksensa sarjaa kohtaan ovat nyt koettimia.
Kukaan meistä ei tajunnut ennen kuin saimme tilaisuuden mennä ulos.
Elämä muuttuu täysin.
Todellisuus muuttuu.
Kyllä, muutoksia todella on.
"Meidän on palattava rytinällä."
Näytetään heille, mihin pystymme.
Otimme isot aseet esiin.
Niin teimmekin.
Tarinamme alkoi vuonna 2017,
espanjalaisella Antena 3 -ilmaiskanavalla.
Olet televisiossa.
Aloitimme hyvin 4,5 miljoonalla katsojalla.
Hyvä.
Mutta...
Ensimmäinen kausi meni hyvin, varsinkin alussa,
mutta katsojamäärä laski vähitellen toisella kaudella.
Se alkoi hiipua.
Se putosi puoleen.
Yleisö pieneni.
Se romahti.
Se putoaa...
Ja yhtäkkiä...
Kuolee. -Se on ohi.
Se päättyy ja on ohi.
Siirsimme sarjan sivuun mielessämme.
Itkin paljon viimeisenä päivänä.
Tuntuu kuin olisin tappanut hänet.
Se oli raskasta. -Kävin läpi oikean suruprosessin.
Itkin hahmoni takia. Hyvästit tuntuivat raskaalta.
"Olemme tulleet tien päähän."
Kyllä, se oli hullua.
Se oli rankkaa.
Sitten Netflix tulee kuvaan -
ja ostaa Espanjassa esitetyt kaudet muulle maailmalle.
Netflix sisällyttää sen kansainväliseen tarjontaansa.
Siistiä!
Se menee Netflixille, mutta se ei ole iso juttu.
En usko, että me, Netflix tai kukaan muukaan odotimme mitään.
Itse asiassa se julkaistiin ilman mainontaa.
Se näkyy vain luettelossa.
Se oli osa Netflixin perustarjontaa, ja sitten...
Yhtäkkiä jotain alkaa tapahtua.
Minulla ei juuri ollut seuraajia, ja yhtäkkiä niitä oli 15 000.
Sitten 30 000, 50 000, 60 000.
Minulla oli yhtäkkiä puoli miljoonaa seuraajaa, 600 000 ja 700 000.
Monista maista.
Kaksi tuntia myöhemmin taas 2 000 lisää.
Aloimme kaikki saada lisää seuraajia.
Silloin ymmärsimme. "Helvetti, nyt jotain tapahtuu."
Se oli oikea räjähdys.
Valtavat bannerit Saudi-Arabiassa. Uskomatonta.
Brasiliassa, Meksikossa ja Kolumbiassa.
Toisella puolella maailmaa.
Aloimme saada valokuvia Rion karnevaaleilta.
Kaikki Rahapaja-asuissa.
Joku hullu kundi tatuoi Úrsulan.
Mihin? -Jalkatatuointi väreissä, tätä kokoa.
"Mitä sinä? Mistä oikein puhut? Mitä tämä on?"
Eikä siinä kaikki.
Meistä tuli toiseksi suosituimpia koko maailmassa,
vastassamme kaikki koskaan tehdyt sarjat.
Hyvänen aika! Eivät edes amerikkalaisia.
Netflixin johtajat alkavat puhua meistä kokouksissaan.
Casa de papel, Yhdysvalloissa Money Heist,
on ollut meille suuri menestys ympäri maailmaa.
Stephen King, Benzema ja Mbappé panivat naamion päähän.
Neymar myös. Hän piti siitä niin paljon, että päätyi munkiksi.
Taivaallinen, herra Andrés.
Olen fani.
Sen jälkeen... -Vähän jännitystä.
...voiko tapahtua vielä jotain?
Kyllä, saamme Emmyn.
Rahapaja.
Ja omituinen kunnia: Alamme inspiroida ryöstöjä.
Punaiset haalarit, kuuluisa Dalí-naamio ja aseet.
Useita.
Miljoonan dollarin arvosta kultaa.
...hahmot sarjasta Rahapaja.
Sitä on jäljitelty samanlaisilla naamioilla.
Mutta jännittävin juttu alkaa tapahtua kaduilla.
Punaiset haalarit ja naamiot marssivat ympäri Amerikkaa, Eurooppaa ja Aasiaa.
Niitä käytetään mielenosoitusmarsseissa Libanonissa,
Irakissa, Ranskassa ja Chilessä.
Uuden vireen saaneen "Bella Ciaon" myötä -
se kulkee ympäri maailmaa puolustaen demokratiaa,
feminismiä ja ympäristöä.
"OPEN ARMS"-PELASTUSALUS SAAPUU LAMPEDUSAN SATAMAAN
ELOKUU 2019
Mutta kun järjestö pelastaa täynnä maahanmuuttajia olevan laivan,
ja heti kun heidät saadaan turvaan, he alkavat laulaa "Bella Ciao"...
Se on paljon tärkeämpää kuin mikään muu.
Sitten Netflix kysyi meiltä: "Hei, voisitteko tehdä toisen ryöstön?"
Mitä?
Vau. Hetkonen.
Meillä meni vastaamiseen kaksi kuukautta, koska halusimme jotain -
mikä takaisi mahdollisimman hyvin sen, ettemme hylkäisi katsojia.
Jotain, mikä ei olisi kaikille pettymys.
Porukka on saatava kasaan.
"Uskomatonta. Miten mahtavaa!"
Me olemme Vastarinta, eikö niin?
Kun aloitimme jälleen kuvaukset, tajusimme ensimmäistä kertaa,
miten elämämme oli muuttunut.
Olimme kuuluisia.
TAMMIKUU 2019, FIRENZE, ITALIA
Kun saavuimme Katedraalin aukiolle, ensimmäiseen kuvauspaikkaamme,
se oli jo täynnä ihmisiä.
Näemme kaiken tuon.
"Mitä on tekeillä? Pitääkö täällä kuvata?"
He ympäröivät meidät kuin jalkapallostadionilla.
He pysyivät aivan hiljaa, mikä oli hienoa.
Sanoin itselleni: "Okei. Keskity.
Ei katsekontaktia ennen kuin olet valmis."
Kun tulimme sen kohtauksen loppuun,
sanoin Álvarolle: "Mennään tervehtimään kaikkia."
Sanotaanko kaikille nopeasti "hei"?
Otimme kolme tai neljä askelta,
ja lähestyessämme heitä ihmisiä tulikin joka puolelta.
Grazie mille. Meidän on palattava.
Emme voineet kuvata loppuun.
Meidän piti lopettaa kuvaukset. Katastrofi.
Päädyimme piiloon rakennukseen. Emme voineet jatkaa.
Ei mistään kuvakulmasta. Ikkunan heijastus...
Se on ihan täynnä. Aukiolla on nyt 4 000 ihmistä.
Jesús! -Me nauramme, mutta...
Mutta se on painajainen.
Emme voi kuvata.
Se on silti hauskaa.
Tästä tulee ongelmia.
Ja niin siinä kävi. Autoon oli vaikea päästä.
Ihmiset alkoivat juosta perässämme.
Jos menen ulos, siitä tulee kohtaus. Varo!
Olimme kuin The Beatles.
Seuraavassa paikassa, jonka piti olla rauhallinen...
En haluaisi sanoa tätä.
...odottikin suurin yllätys.
Poikki!
Luulen, että jossain vaiheessa -
säästimme sen ja saimme kohtauksen toimimaan.
Ja Álvaro sanoi:
"Pedro, ehkä olisi kiva kiittää heitä."
Sanoin: "Álvaro, ei.
Mieti, mitä katedraalilla tapahtui. Voisimme kuolla."
Pelleilen vain.
Ja saimme idean nousta penkille.
Joku hyppäsi aidan yli.
Kiitos paljon tuestanne.
Vau! Voi ei!
Ihmiset juoksivat kuin viimeistä päivää.
Haluamme vain kiittää teitä siitä, että olette täällä.
Kiitos paljon.
Yhtäkkiä kasvoni ovat kaikkialla.
Tämä on hullua.
Se on huolestuttavaa, koska sitä ei ole enää anonyymi.
Ihmeellistä.
Se verottaisi meitä kaikkia.
Autoja, joissa on tummennetut ikkunat, henkivartijoita matkoilla...
Yhtäkkiä siitä on tullut paljon isompi asia.
Kaikki kadulla sanovat: "Olet mahtava."
Sitten sitä tulee kotiin, ja jotkut ihmiset sanovat: "Olen mahtava."
Olin ensin täysin anonyymi, ja pyysin yhtäkkiä pääsyä VIP-tiloihin,
koska ihmiset eivät lakanneet pyytämästä kuvia kanssani. Ei.
Ellei pidä itseään kurissa, muuttuu kusipääksi.
Oikeaksi paskapääksi.
Kaikki tämä suosio on käännetty luvuiksi.
Nyt Rahapaja on Netflixin katsotuin tuotanto,
...kun mukana ovat elokuvat ja englanninkieliset tuotannot...
koko yhtiön historiassa Ranskasta...
Italiaan...
Argentiinaan, Chileen...
Brasiliaan ja Portugaliin.
Se on menestys myös Pohjois-Afrikassa, Lähi- idässä ja Turkissa.
Yleisesti ottaen se on yksi maailman katsotuimmista.
Tämä on maailmanlaajuinen ilmiö.
Hienointa siinä on se, että se tuli katsojilta.
Tämä menee uudelle tasolle.
Se tapahtui spontaanisti.
Tämä taitaa olla rakkaushyökkäys.
Tajusimme, että ihmisillä oli yhteys sarjaan,
joka meni viihdettä pidemmälle.
Se oli lähes filosofinen yhteys.
Tämä on ollut aika hämmentävää.
Vaikea uskoa, mutta niin se on.
Se oli meille jonkinlainen vahvistus.
"Emme olleet hulluja, teimme jotain siistiä."
Hulluus alkaa ensimmäisen kauden ensimmäisessä jaksossa.
Se oli kansallinen sarja, mutta tähtäimessämme oli koko maailma.
Muistan, että aiemmin oli vähemmän rahaa, mutta energia oli sama.
Alusta lähtien ideana oli tehdä kansainvälinen sarja.
Annoimme parastamme.
Kaikki olivat intohimoisia.
TOISEN KAUDEN VIIMEISET KUVAUKSET ELOKUU 2017
Teimme sen!
Jo jonkin aikaa olin ajatellut: "Tämä on oikea aika tehdä se.
Tehdään jotain..."
Se oli kunnianhimoista.
Vaikka tietysti Netflix on muuttanut elämäämme.
Aiemmin kun piti mennä Filippiineille, me menimme,
mutta tietokoneella.
Tuota merta ei ollut.
Emme olleet edes lähteneet Madridista.
Nyt jos haluamme yksityisen saaren, se on meidän.
Teemme globaalin show'n.
Jos haluamme buddhalaisen temppelin, se on meidän.
Elefantti myös.
Teemme supersarjan.
Haluammeko sotilashelikopterin?
Laske se vitun helikopteri alas!
Se on meidän! -Täysillä.
Jos haluamme rahasateen Madridin keskustaan,
teemme senkin.
Vaikuttaa aika hyvältä, eikö niin? No, ei ole.
Kun suljimme Madridin keskustan,
huomasimme, että isoista kuvauksista voi tulla...
Lisää seteleitä!
...täyttä helvettiä.
Lisää seteleitä!
Seteleitä!
Tämä pirun kone ei toimi. Mitä hittoa tapahtuu?
Tuuletin on jumissa.
Setelit putoavat vain toiselle puolelle.
Se on tuuli. Emme voi hallita sitä.
Tuuletin ei pyöri hyvin.
Se oli epätoivoa. Voitte kuvitella kuinka Jesús,
ohjaaja, tuli hulluksi.
Se ei toimi. Se ei näytä aidolta.
Setelit jäivät kiinni pohjaan.
Tämä ei pääty hyvin. Tiedäthän sen?
Jokaisen epäonnistuneen oton jälkeen setelit kerätään -
ja kuvataan uudestaan.
Kerätään setelit,
kuvataan uudelleen.
Sitten joku sai nerokkaan idean.
Imuroida setelit.
Mutta hetkinen.
Onko se niin fiksua kuin miltä näyttää?
Revitte setelit. Tässä on turbiini, joka silputtaa ne.
Käskin puhaltamaan ne kasoihin, en imuroimaan niitä.
Voi luoja.
Kolme miljoonaa euroa silvotaan konfetiksi.
Hyvä, että ne olivat vääriä.
Saamme vihdoin tuulettimen toimimaan.
Setelit lentävät.
Edes Jumala ei voinut estää meitä.
Tai voisi sittenkin.
Emme tienneet, mitä tehdä.
Meillä oli siellä vaikka kuinka monta sataa statistia.
Tämä on erityistyötä.
Ja epätoivo alkaa kasvaa.
On alkanut sataa, ja rahoistamme on tullut likaista paperia.
Kukaan ei saa sitä lentämään.
Ja on toinenkin ongelma.
Meidän on kuivattava maa.
Töihin siitä.
Laitoimme siis katokset toimimaan sateenvarjoina.
Se, millä keräsimme setelit, oli nyt kuivausrumpu.
Se, mikä sai ne lentämään -
on imankuivain.
Ja he, jotka yleensä työskentelevät elokuvauksen johtajina,
muuttuvat jalkakäytävän kuivaajiksi.
Se on tehokas keino.
Vähän karkea, mutta tehokas.
Omistautumisesta ei ollut paljon hyötyä.
Lopulta maa kuvattiin märkänä.
Näen sinistä taivasta. -Niin, mutta...
Ja yhtäkkiä -
aurinko tulee esiin.
Se ei olekaan hyvä.
Kaikki on pielessä.
Poikki!
Kun on kuvannut pilvisellä säällä, ja yhtäkkiä näyttää kesältä...
Meillä on ongelmia taivaan kanssa. On aurinkoinen kevätpäivä.
...se on ongelma.
Jotta ainakaan aurinko ei ole kuvassa.
Lopulta jännitteet kasvavat.
Etsin sinulle ratkaisuja, sinun pitäisi keksiä niitä myös.
Muuta kuin kuvaamisen peruuttamisen ja kotiinpaluun.
Jonkinlaista ratkaisua.
Tämä on kasautunut.
Asetin kameran korkeuden, he muuttivat sitä.
Ja paineiden takia...
Olenko minä elokuvaaja?
...kaikki tulee esiin.
Minkä hiton takia olen elokuvaaja?
Joskus vain...
Radiopuhelimeni ei toimi. -...on huono päivä.
Tässä sitä taas ollaan. He pilasivat sen oton, sitten tämän.
Jollain on keltainen paita. Keltainen ei ole sallittua.
Akku.
Tätä ei tapahdu Narcosissa, 13 syytä -sarjassa, Stranger Thingsissä.
Otat syyt silti niskoillesi.
Rauhoittukaa, kaikki. Tilanne ei voi pahentua.
Tai ehkä voi.
Green screeniä ei ole.
Ei.
Valtavien näyttöjen pitäisi olla vihreitä,
jotta voimme lisätä Professorin kuvan.
He eivät ole pyytäneet luovutusta.
Sen pitäisi olla täysin vihreä.
Jos ei vihreä, sen on oltava musta.
Mutta niin monen keskeytyksen jälkeen sovittu aika on mennyt umpeen,
ja he laittavat mainokset pyörimään.
Se oli täyttä epätoivoa.
He eivät voi jostain syystä tehdä green screeniä.
Sama juttu. En tiedä, haluatko odottaa viisi minuuttia.
Saimme lisää aikaa.
He antavat ainakin 40 minuuttia lisää -
green screeniä. -Hyvä.
Hurraa, teimme sen.
Kärsimyksen kautta.
Statistit, hyvää työtä. Kiitos kaikille.
Mutta miljoonia euroja satoi Madridiin sinä päivänä.
Kyllä, tässä sarjassa on paljon rahaa.
984 miljoonaa euroa.
Ampumista.
Mahtavaa musiikkia.
Ja tonneittain kultaa.
Mutta ei, ette rakasta meitä sen takia.
Suuri kysymys kuuluu: Miksi sitten rakastatte meitä?
Miksi Rahapaja on ollut menestys?
Ihmiset ovat rakastuneet hahmoihin.
Et kai ole rakastunut?
Tutustun heihin.
Heidän kiltteyteensä ja pahuuteensa.
Mikä on heidän menneisyytensä? -Toisen typeryyteen.
Miksi he ovat täällä? -Kun he tekevät virheitä.
Anteeksi.
Se saa katsojan tuntemaan asioita.
Katsoja saattaa ajatella: "Olen kuin Denver."
"Voisin olla Professori."
Kävelet leijonan kitaan.
Heillä on ominaisuutensa, ja heitä kohtaan tuntee empatiaa.
Sitä ei koe yhteyttä tiettyyn ryöstöön,
tai Professorin älykkyyteen, vaikka sitä ihaileekin.
Yhteyden kokee sen takia, että hän pelkää.
Vaikka tämä toimisi, minä...
Joudun kuseen.
Kun jää koukkuun tai tulee riippuvaiseksi sarjasta,
jää koukkuun hahmoihin.
Maratonikatselun jälkeen sitä ajattelee: "Tunnen nämä ihmiset.
He ovat olohuoneessa kanssani."
Jos hahmot ovat henkisesti vahvempia ja rikkaampia,
katsoja tulee ehdottomasti riippuvaisemmaksi.
Miten sen saavuttaa? Ensimmäinen avainasia.
Olemmeko latinoja vai saksalaisia?
Olemme latinoja.
Täällä on intohimoa.
OLEMME INTOHIMOISIA
Sarjan erottaa muista se, että siinä on sydän.
Kauan aikaa oli kirjoittamaton sääntö,
että toimintaelokuvat olivat järjettömiä ja pinnallisia,
ja intiimit tai tunnepitoiset elokuvat olivat tylsiä.
Sekoitimme ne kaksi konseptia.
Rakastan sinua! -Ja minä sinua!
Siksi ryöstötarinamme on täynnä romantiikkaa.
Tämä on rakkaustarina.
Yksi niistä kauniista rakkaustarinoista.
Ja meillä on pakkomielle siihen.
Haluamme täyttä intohimoa, hinnalla millä hyvänsä.
Kuten tämä suudelma. Vilpitöntä, eikö?
Sen saamiseen meni hieman aikaa.
Ehkä ohjaaja, joka oli melkein huulissa kiinni, ei auttanut asiaa.
Haluat, että pussailemme.
Vähän. -Niin.
He yrittävät uudelleen.
Mutta se ei vieläkään toimi.
Tuo suukko oli tavallaan...
Se sopi kohtaukseen, hieman äidillinen.
Mutta sen täytyy olla hemmetin hyvä suukko.
Tyyliin viimeinen suudelmasi. -Selvä.
Ymmärrätkö? -Kyllä.
Ja he yrittävät.
Mutta turhaan.
Se on vaikeaa, koska toisaalta yritän -
olla kuin...
Äiti. -Toki.
Teidän pitää olla kuin sankareita. -Selvä.
Mutta se on jäähyväissuudelma.
Lopulta, jos intohimoon laittaa vaivannäköä ja hellyyttä...
Lopeta kuvaaminen. -...se tapahtuu.
Poikki!
Tässä sarjassa on toinen tärkeä tekijä:
Pitää katsojat penkin reunalla.
Hauskuus on täällä, vittu.
Mitä tahansa voi tapahtua täällä.
Yritämme olla arvaamattomia.
OLEMME ARVAAMATTOMIA
Yritämme toimia yllättävästi,
ja niin olemme tehneet siitä asti kun keksimme tyypit:
hahmot.
Halusimme profiilit, joita ei ole ennen nähty.
Esimerkiksi johtajamme.
Professori.
Hyvin fiksua, kyllä. -Miten upea mies.
Rikollisjoukon johtaja, kyllä.
Mutta hän on pohjimmiltaan luuseri.
Se persoonallisuus saa hänet puhumaan eri tavalla tuntemillemme ryöstäjille.
Se yllättää.
Mitä päälläsi on?
Professorimme, jengin johtaja,
oli muokattu melkein nörtiksi.
Hän haluaa etääntyä yhteiskunnasta.
Hän on monin tavoin sosiopaatti,
ujo mies, jolla on ongelmia naisten kanssa.
Minulla on ollut suhteita.
Useita.
Hahmojen kääntäminen nurinpäin -
herättää katsojat,
sillä se on yllättävää.
Tuo tavallinen ihminen…
Katsotaan, onko minusta jotain hyötyä.
...onnistui luomaan jotain niin isoa.
Meidän on hallittava tätä.
Mitä vaikeampaa hahmon muotoilu on, sitä stimuloivampi se on.
Eräs hahmo kiteyttää kykymme olla yllättäviä.
Haluan todella kertoa kaiken.
Tokio voi muuttaa minkä tahansa tilanteen räjähdykseksi.
Hän on Sputnikimme, ruutia käsikirjoitukselle.
Voin olla hyvä tyttö pitkän aikaa,
mutta pikkuhiljaa tuhma puoleni alkaa tulla esiin.
Arkisten paikkojen yhdistäminen yllättäviin käänteisiin on kaava,
joka toimii nykyään erittäin hyvin.
Tokio.
Niin kypsä joissain asioissa ja niin lapsellinen toisissa.
Hän on hyvin impulsiivinen.
Etkö sanonut "kävi mitä tahansa"?
Hän yrittää hallita itseään, mutta se ei vain käy hänen luonteeseensa.
En ole yllättynyt, että hän jätti minut.
Tässä salaisuus Tokiosta. -Olen Tokio.
Hän oli ensimmäinen kaupunki.
Se ei ollut nimeni alussa.
Miksi Tokion nimi on Tokio? Aioin kertoa hänelle.
Hän ei tiedä.
Olin todella yllättynyt -
kun näin, että hahmoni nimi oli Tokio.
Muistan, että Álex Pinalla oli T-paita, jossa luki "Tokio".
Rakastin sitä.
"Se on hieno nimi. Päähahmon nimi voisi olla Tokio."
Niin minusta tuli Tokio.
Vartin sisään sanoin "Berliini, Moskova, Denver".
Denver? -Se kävi todella nopeasti.
Tokio, Berliini...
Denver, Moskova. Mitä tämä on? Miksi ne ovat nimemme?
Minusta on siistiä, että kavereillani on kaupunkien nimet.
Olemme tunteellisia.
Mistä pääsemmekin seuraavaan avainasiaan:
Sarja on täynnä empatiaa.
EMPATIA
Niin paljon, että olemme alkaneet rakastaa pahista.
Miksi hän laittoi sinut johtoon?
Sosiaalisten taitojeni vuoksi.
Berliini oli vihamielisin hahmo.
Samalla hän oli myös mysteeri. "Kuka tämä mies on?"
Erityinen mies.
Jos juon nyt kahvia, tulen hulluksi.
Halveksittava suurimman osan ajasta.
Tanssi.
Mutta myös ihailtava.
Olen aina ollut mulkku,
mutta tänään aion kuolla arvokkuudella.
On uskomatonta, miten niin katala hahmo -
on rakastettu.
Hän on aina kolmen parhaan joukossa.
Ihmisten pitää käydä kallonkutistajalla.
Koska -
hän ei varmasti ole hahmo, jonka haluaa tyttärensä puolisoksi.
Senkin paskiainen! Mulkku.
Se on kuin yhteiskunnan peili. Oikeasti.
"Tämä tyyppi on lempihahmonne Rahapajassa."
Katsotaan, onko sinulla palleja.
Hänen hallitseva puolensa,
hänen johtajuutensa,
inhottaa meitä,
mutta antaa myös turvallisuuden tunteen.
Me olemme Vastarinta.
Jos televisio ei ole loukkaavaa eikä synkkää, se on tylsää,
koska asioita tapahtuu vähemmän.
Yleisö haluaa, että jotain tapahtuu,
eikä ole mitään parempaa kuin roisto, joka herättää empatiaa.
Ajattelin hetken, että olisi hienoa, jos minusta tuntuisi -
samalta kuin ystävästäni.
Mutta nämä hahmot ovat vaarallisia,
ja Berliinin tapauksessa -
se aiheutti ongelmia jo ennen sarjan julkaisua.
Pelko.
Joku sanoi minulle:
"Tämä hahmo ei kuulu aikaamme.
Teidän pitäisi poistaa hänet sarjasta."
Hän on halveksittava.
Sanoin, etten aio viedä häntä sarjasta.
Mitä paskaa päässäsi on?
Hän on monin tavoin misogynisti, narsisti ja psykopaatti,
mutta sarjassa voi olla sellainen hahmo.
Yleisö saa vapaasti päättää, millä puolella he ovat, eikö niin?
Seuraava sarjan piirre: Mikään tai kukaan ei ole pyhä.
Kuka tahansa hahmoista voi olla hiuskarvan varassa.
OLEMME ARMOTTOMIA
Hyvät herrat, teidän pitää elää loppuun asti.
Minkälainen suudelma se oli?
Nairobi, miten rakastimmekaan Nairobia.
Kiitos.
Minulla ei ole ollut kaltaistasi pomoa.
Tänään on viimeinen päiväni.
Se on rankkaa.
Tämä on yhden aikakauden loppu.
Niin.
Sanotaan, että kun kuolee, koko elämä vilahtaa edessä,
ja tämä on vähän sellaista, mutta hahmon kanssa.
Uskon, että Nairobi haluaisi pojalleen elämän, jossa on enemmän mahdollisuuksia -
kuin hän olisi voinut antaa.
Ja rauhallisempaa.
Hyvästellään kollegamme Alba Flores.
Olen työskennellyt teistä osan kanssa jo vuosia.
Ja...
Haluan kiittää teitä kaikesta, mitä olette opettaneet minulle.
Olen kasvanut täällä näyttelijänä,
enemmän kuin kuvittelin,
ja myös ihmisenä. Ja...
Olette vitun mahtava tiimi.
Vitun mahtava.
Toivottavasti kuvaan kanssanne vielä 16 000 kertaa.
Minulle tulee ikävä teitä.
Se on ohi, eikä minulla ole mitään näköpiirissä.
Se on todella vapauttava tunne.
Koska... No, tarvitsen lepoa.
Siitä pääsemmekin toiseen erityispiirteeseen:
mustaan huumoriin.
MUSTA HUUMORI
Pin.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Kyllä, voit nauraa panttivangille, jota osoitetaan aseella.
Nimesi. -Arturo.
Arturo mikä? -Arturo Román.
Arturo Román. Selvä. Arturito.
Hän edustaa itsekkyyttä, joka meissä kaikissa on.
Tapan sinut!
Hän on niin kamala, että hänet haluaa adoptoida.
Et voi olla säälittävämpi.
Arturossa katsojat tunnistavat perushimonsa.
Siksi häntä ei voida sietää. Mutta todellisuudessa...
Hän on inhimillisin.
Tulemme vihaisiksi, kun katsomme häpeäämme.
Häpeästä puheen ollen,
Arturolla on ollut monta noloa hetkeä.
Hän kävelee Helsingin kanssa.
Holvien läpi, ja he kuulevat naisen vaikeroivan.
Naisesiko?
"Ei, ei se ole minun naiseni."
Mónica ei ole kovaäänistä tyyppiä. Se on kollegasi.
Hän menee sisään, ja se on hän.
Älä lopeta!
Vittu! Mitä hittoa teette täällä?
Kaikki mitä hän tekee on hullua, vaarallista ja yllättävää. Se on hauskaa.
Minä olen se... idiootti.
Jos moraalisesti vinoutunut on myös sosiaalisesti hankala,
heille lämpeää.
Hän on inhottava, mutta häntä on ihana vihata.
Miehet huolehtivat miehistä.
Nyt kun välimme ovat lähentyneet, puhumme salaisuudesta.
Kuunnelkaa.
Meillä on pakkomielle -
totuudenmukaisuuteen.
TOTUUDENMUKAISUUS
Nyt! -Sen takia -
joutuisimme kohtaamaan samat ongelmat, joita ryöstäjämme kohtaavat,
jos ryöstäisimme Espanjan keskuspankin.
Holvi.
Oikeasta kultaholvista alkaen.
Aivan kuten sarjassa, se tulvii, jos se ryöstetään.
On paljon tietoa joka osoittaa, että järjestelmässä...
45 kilometriä vahvistettuja putkia maan alla.
...on kaksi virtausta, jotka tulvisivat, mikäli pankki ryöstettäisiin.
Se on hienoa insinöörityötä.
Eli saadaksemme kullan ulos...
Mutta emme avaa tuota ovea.
...meidän oli keksittävä jotain...
Putki!
...joka toimisi oikeassa elämässä.
Yhteenliittyvä paineluukku.
Siksi kutsuimme laivaston insinöörin auttamaan sen suunnittelussa.
Hän piti luennon, ja me videoimme sen.
Voittaa muistiinpanot.
Jotain tällaista.
Pyydä heitä tuomaan illallinen.
Mutta kun harkot ovat ulkona...
Kultaa!
...meidän on sulatettava ne.
Voisimme tehdä sen, koska valimoissa...
Näytän teille tekemämme kauneuden.
...on olemassa oikeita uuneja.
Ne ovat samanlaisia kuin tämä, mutta hieman hohdokkaampia.
Siinä teille elokuvaa.
Tämä on Christian Layn korutyöpaja Jerez de los Caballerosissa -
Espanjan Extremadurassa.
Tätä sisäistä nauhoitusta sarjan dokumentaatiopalvelusta -
tiimi käytti oppiakseen sulattamaan kultaa perinteisin keinoin.
"Voinko kuvata sen?" Ja hän sanoi: "Kyllä, ei ongelmaa."
Jos tekisin koneesta kotitekoisen version, mitä tarvitsen?
He selittivät koko prosessin.
Lisää kiinteä aine, ota se ulos sulana ja kaada.
Emme käyttäneet oikeaa kultaa.
Käytimme messinkiä, joka on vähän halvempaa.
Niin kaunista!
Silloin aloimme kysyä outoja kysymyksiä.
Jos ryöstäisitte Espanjan keskuspankin -
ja teidän pitäisi tehdä kullasta kultahippuja, miten tekisitte sen?
Laitteiden pitää mahtua armeijan rekkaan.
Hän alkaa kaataa, hän lisää painevettä...
Ja sitten...
Hän sanoo: "Näin se tehdään."
Teemme kaiken kuplilla.
Hän otti sen ulos ja kaadoimme veden pois,
ja siellä oli messinkihippuja.
Hippuset.
Kuin kultahippuja.
Kuin riisinjyviä.
Kuvasin sen ja lähetin käsikirjoittajille.
"Nyt tiedämme, miten se onnistuu."
Tämä on hyvää tavaraa, kuvernööri.
Kuvauksissa ammattilaiset hoitivat sulattamisen,
kaiken varalta.
Manuel Manceras vanhempi. -Olen Manuel Manceras nuorempi.
Ja tässä he ovat, statisteina,
ja opettelevat olemaan ryöstäjiä.
Emme pistäisi pahaksemme tässä tilanteessa,
mutta emme tällä hetkellä.
Miltä näyttää, tohtori?
Tässä on toinen pakkomielle realismista.
Tässä kohtauksessa Arturo saa aidon tikin.
He ampuvat Arturitoa sarjassa.
Kirurgi tulee.
Kirurgi tuli sinne, jotta näyttelijän ei tarvinnut tehdä sitä.
Ompele hänet.
Kuka, minä? -Hän laittoi hänelle oikean tikin.
Varovasti.
Olimme kaikki...
Minä oksennan.
Nauroimme katketaksemme. Emme olleet uskoa sitä.
Kun hän pyyhki meikin pois...
"Mikä tämä on?" Hän oli laittanut hänelle tikin.
Paskiainen.
Emme ole vielä maininneet -
yhtä menestyksen tärkeintä ainesosaa:
symboleitamme.
SYMBOLIT
Rahapajalla on hymni, tunnus ja väri.
Punainen väri yhdistyy kiihkeyteen ja intohimoon,
ja se saa varautuneeksi -
kun sata ihmistä on lukittuna yhteen paikkaan.
Kuin painekattila.
Jotta kattila toimisi, tarvitsemme kaksi tiimiä,
jotka tekevät yhteistyötä kuvauksen ja taiteen kanssa.
Tämän sarjan taide on vaikuttavaa.
Koska se tehtiin huolellisesti.
Teemme selväksi sen, että kaikki on hyvin tummaa,
tertiäärisillä väreillä, jotta hahmojen iho -
ja haalarit, värimme, symbolimme, erottuvat.
Käytämme punaista.
Se antaa meille lopulta oman ikonografian.
Se on Rahapajan suurin arvo.
Se ikonografia on yhteydessä hymniin.
Kai osaatte hymnimme?
Tunnistamme sen heti kun...
Kaikki yhdessä. Se on...
Laulua, jota Italian antifasistinen vastarinta käytti -
toisen maailmansodan aikana,
kuullaan jälleen koko maailmassa 75 vuotta myöhemmin.
Vaikka meidän oli vaikea löytää sitä.
Olimme täysin jumissa. Emme tienneet, mistä aloittaa.
Tein jotain, mitä tavallisesti teen: soitin "Bella Ciao" -kappaleen.
Koska se motivoi minua.
Kun kuuntelin, ajattelin: "Tämä on se laulu!"
Kerroin kollegoilleni...
"Tämä on se laulu."
"Tämä kohtaus on aloitettava 'Bella Ciaolla'."
Se oli mahtavaa, koska sarja kertoi vastarinnasta,
ja yhtäkkiä se oli Italian partisaanien vastarinta.
Se on ensikosketus maaperään ja vapauteen...
Maata!
...ulos mennessämme, ja partisaanilaulu soi, koska me olemme partisaaneja.
Me onnistuimme, kaverit!
Se on hymni, siinä on eeppinen tunne.
Sävel, tahti, sanoitus.
Siinä on isänmaallinen tunnelma.
Sitten Berliini ja Professori alkavat laulaa sitä.
Silloin se saa uuden ulottuvuuden. Sitä alkaa rakastaa "Bella Ciaoa".
En muista mitään muuta kohtausta, joka olisi laittanut niin hiljaiseksi.
Se saa mytologisen ulottuvuuden, kun tajuaa,
että se on hahmojen tunnealuetta, pyhää aluetta.
Se oli -
melkein mystinen kappale.
Se ikonografia on ollut yksi syy,
ellei tärkein syy, kansainväliseen menestykseen.
Jos sen tekee tavallisissa vaatteissa ilman naamioita tai "Bella Ciaoa",
olen varma, ettei sillä olisi samaa vaikutusta.
Joten, mitä laitamme päälle?
Ne kolme elementtiä ovat luoneet uuden symbolien universumin...
Ikonografinen kuva.
...jota ihmiset käyttävät popkulttuurin symbolina.
Ihmiset kaipaavat symboleja.
Se on helppo luoda uudelleen ja toistaa.
Ihmiset voivat mukauttaa sen omiin tarpeisiinsa.
Ihmiset pukeutuvat eri syistä eri paikkoihin.
Mutta aina on olemassa piilevä taistelu järjestelmää vastaan.
Sitä ihmiset rakastavat.
Mitä tämä kaikki tarkoittaa? Että se on universaali, se on ikoni.
Jokainen voi käyttää punaisia haalareita, Dalí-naamiota ja "Bella Ciaoa" -
omaan taisteluunsa.
Nuo ihmiset näkevät meidät sankareinaan.
Tiedätkö, mitä muuta tarvitaan tämän sarjan tekemiseen?
Teemme elämästämme vaikeaa.
Rahapajassa näyttelijät, ohjaajat, käsikirjoittajat,
teknikot ja tuottajat elävät äärirajoilla.
ELÄMÄÄ ÄÄRIRAJOILLA
Näyttelijöistä alkaen.
Näettekö laivan?
Olemme kansainvälisillä vesillä.
Sanoimme, että se oli kylmä Pohjois-Atlantti.
Porukka pakeni, vai mitä?
Se oli valhetta. Laiva oli kidutusta.
Kuuma.
Olimme Thaimaassa, auringossa, yli 40 asteen lämmössä,
ja ilma oli hyvin kostea.
Melkein pökerryin.
Professori melkein pyörtyi.
Melkein auringonpistos.
Häntä tuuletettiin, koska hän ei saanut hikoilla.
Se näkyisi kohtauksessa.
Kyllä, tuulettakaa häntä.
Hänen paitansa perusteella näyttää olevan vähän myöhäistä.
Siellä oli helvetillisen kuuma.
Niin kuuma.
Me kaikki halusimme kuolla. Siellä oli tosi kuuma!
Miehistöllä oli t-paitoja ja toppeja,
ja meillä kaikilla oli puserot ja takit.
Pusero, huivi, villahattu.
Siellä oli 44 astetta ja aurinko porotti.
Darko Peric esittää kovaa Helsingin roolia.
Mutta tässä... -Poikki!
...takissa auringon alla ja laivan keinuttaessa...
...hän on pyörtymisen partaalla.
Jotkut päätyivät harjoittelemaan paidattomina ja hieman tyytymättöminä.
Sanoin: "Emmekö olisi voineet kuvata tätä tammikuussa Valenciassa?"
Näytin ravulta. Punaisena ja hikisenä, puolikuolleena ja rytmihäiriöisenä.
Se päivä oli tosi rankka.
Entä käsikirjoitus? Elääkö sekin äärirajoilla?
Kyllä. Vaikka suurin osa tämän mittakaavan sarjoista -
kirjoitetaan kokonaan ennen kuvausta,
Rahapajassa kirjoitamme kuvatessa.
KIRJOITTAMINEN KUVATESSA
Se saa monet hermoilemaan.
Edes kirjoittajat eivät tiedä, miten se päättyy.
Sitä ei ole aavistustakaan, mitä tekee ja vain... "No..."
Yritämme tehdä työmme tiiviisti ja lyhyessä ajassa,
koska sarjan jälkituotannossa tapahtuu paljon.
Sitä ei tiedä, mitä käsikirjoitukselle tehdään.
Uskomme, että korvat täytyy pitää maata vasten,
jotta voi aistia, mistä juna tulee.
Mitä lähempänä juna on, sitä enemmän tietoa on.
Sitä katsoo kohtauksen ja sanoo... -Seis!
Sitä näkee jotain ihmeellistä, ja silloin voi...
Olin kauhuissani.
...muuttaa suuntaa,
mitä ei voi tehdä, jos kaikki on jo kuvattu.
Joskus sitä on vaikea ymmärtää, koska meillä on paljon stressiä.
Pelkäsin hulluna. "Mitä me teemme?"
Sarjan kannalta se on parempi.
Totta puhuen kyllä.
Miten he kirjoittavat niin lähellä kuvauksia? He kirjoittavat lennossa.
Otetaan esimerkiksi sikakohtaus.
Onko vapaaehtoisia?
Luulen, että kohtaus hajoaa tässä. Lisäisin vähän komediaa.
Mitä jos Marseille sanoo...
En minä. En voi.
Mitä jos tekisimme hänestä eläinoikeusaktivistin?
Ihmiset ovat yksi asia, eläimet toinen.
Rakastan eläimiä.
Denver sanoo: "Olet siis palkkamurhaaja ja eläinaktivisti?"
Olet sotilas, tapat ihmisiä. Mikä on ongelma? En tajua.
"Minulla on periaatteita."
Minulla on periaatteeni.
Vastustan eläinten satuttamista.
Saanko uskoa, mihin haluan, vai saneletko senkin?
Voinko uskoa mihin haluan, vai saneletko senkin?
"Olen ollut sodassa. Eläimet ovat ihmisiä parempia. "
"Kun olin sodassa."
Olin sodassa -
koira rinnallani.
Nämä ihmiset ärsyttävät Bogotáa.
Ja Bogotá antaa takaisin.
Vegaanirikollinen! -Niin.
Eläinaktivistitappaja.
En avaa sikaa.
Näyttelijät saavat käsikirjoituksen viime hetkellä.
He tapaavat jakson ohjaajan harjoitellakseen ennen kuvauksia.
Leikkaa sika auki, olet palkkamurhaaja.
Käyt hermoilleni.
Avaa sika, olet palkkamurhaaja!
Pois tieltä.
Ja hän menee ja laittaa skalpellin tähän.
Ärsytä minua vielä, niin viillän sinut auki.
Ärsytä minua vielä, niin viillän sinut auki,
ylhäältä alas.
Kuvauksissa mukaan tulevat liikkeet.
Avaa se vitun sika, olet palkkamurhaaja!
Seis. Hän perääntyy, ja sinä tartut kiinni häneen.
Selvä. -Joten hän ei päästä pakoon.
Vielä kerran.
En avaa sikaa. -Olet palkkamurhaaja, helvetti.
Avaa se vitun possu.
Näinkö? Anteeksi.
Ylhäältä alas.
Jotkut kohtaukset on kirjoitettu niin lähellä kuvauksia,
ettei ole aikaa selittää tapahtumia.
Meidän pitää nähdä hänen kamppailunsa...
Mutta sitä varten ovat puhelimet.
Olen Nairobi, ja tämä on Gandían käsi.
Hän työntää häntä eteenpäin näin.
Hän osuu oveen, joten hän tietää, mihin tähdätä.
Hän ampuu.
Hän tekee ympyrän.
Hän lyö sen auki.
Sitten hän työntää Nairobin pään reiän läpi.
Sitten: käsi, käsi, ja hän sitoo hänet karbiinihaalla ja köysillä.
Ja hän on sidottu.
Poikki. -Poikki.
Mutta jos on aika, jolloin äärirajoilla eläminen on tuskallista...
Käy! -...se on totuuden hetki.
Olemme valmiita kuvaamaan.
Kuvaukset.
MARRASKUU 2018 KRABI, THAIMAA
Halusimme tämän kohtauksen auringonlaskuun,
ja meillä oli enää yksi päivä jäljellä.
Se on paha juttu, eikö?
Pahempaa ei ole koskaan ollut.
Meillä oli yksi otto, ja sen piti mennä nappiin.
Hiljaisus. Täysi keskittyminen.
Mikään ei voi mennä vikaan.
Kamera... ja... käy.
Mutta aloitus oli huono.
Aloitetaan uudestaan. -Meillä on kaikki hänen osansa.
Meidän on oltava nopeita. Auringonvaloa jäljellä 20 minuuttia.
Toinen yritys. -Käy.
Tällä kertaa taustalla kuuluu moottori.
Poikki.
Pitää ottaa uudestaan auton takia. -Pyörä.
Aurinko laskee. -No niin, keskittykää.
Ohjaaja katsoo sitä jatkuvasti,
hyvin hermostuneena.
Selvä. Ja käy.
Poikki. -Selvä.
Täydellistä. Mennään.
Mutta viimeinen otto on vielä tekemättä,
joten kiirehdimme täysin varustein.
Virheisiin ei ole varaa, aurinko on jo laskenut.
Tehdään se nyt.
Hiljaa!
Se pitää tehdä yhdellä kertaa.
Ja... käy!
Ja kun on jo melkein pimeää...
Poikki! -...meillä on se.
Olemme palanneet!
Vittu palanneet!
Meidän täytyy vain tarkistaa tulos näytöltä...
Katsokaa tätä.
...ja hengähtää helpotuksesta.
Aina äärirajoilla.
Älä kuvaa tätä.
Mielenkiintoiset asiat tapahtuvat aina äärirajoilla.
Kuin heittäisi kolmea pistettä, summeri soi, sitä heittää -
ja se menee koriin ja energiarysäys on mahtava.
Ja minä kuvaan niiden hetkien takia.
Äärirajoilla kuvaaminen tuottaa hyviä tuloksia,
kun asiat sujuvat hyvin, koska joskus…
Miten sen sanoisin? -Paska.
Tässä on yksi surkeimmista päivistämme.
MAALISKUU 2018
Tervetuloa Pinewood Studiosille Isoon-Britanniaan.
Mahtavaa.
Täällä on paras vesisäiliö vedenalaiseen kuvaamiseen.
Tuo kylpyamme on aika siisti.
Mikä voisi mennä vikaan?
Kaikki menee hyvin.
Se oli ihan hullua. -Se oli hullua.
Se oli oppimiskäyrä...
Kaikenlaista tapahtui. -...täynnä virheitä.
Mutta minulla oli tosi hauskaa.
Ensimmäinen vaihe: Tuomme lavasteet Madridista.
Laitamme sen veden päälle.
Siinä!
Koska paras tapa simuloida holvin tulva -
on upottaa se.
Sen sijaan että pumppaisimme vettä holviin...
Sitä tulee 7 500 litraa minuutissa.
...päätimme upottaa koko setin uima-altaaseen.
Siksi kameran ollessa sidottu sisäpuolelle -
vesi tuli alhaalta -
ja alkoi nousta.
Seuraava päivä: katastrofi.
Harkot irtoavat ja alkavat kellua.
Kaikesta oppii.
Meidän on ruuvattava ja porattava, ja se koskee meitä kaikkia.
Kaikkia, myös elokuvaajaa.
Etkö halunnut globaalin show'n? -Teemme globaalin show'n.
Täysillä. Maailmanlaajuinen show kaikin puolin.
No, siinä se.
Elokuvaus? Hän ei ole siinä kovin hyvä,
mutta hän on hemmetin hyvä laittamaan ruuveja ja poraamaan harkkoja.
Kun olimme valmiita, löysimme tämän.
Hyllyt ruostuvat.
Kokeilemme erilaisia nesteitä ruosteen poistamiseksi.
Käytämme fosforihappoa,
mutta kun käyttää fosforihappoa,
näkyviin tulee valkoisia jälkiä.
Nyt yritämme poistaa valkoiset jäljet.
Sukellan järveen ja katson, voinko tehdä tänään jotain.
Kuvittelenko vain, vai onko ilmassa jännitettä?
Älä muuta sano, koska nyt tulee jotain vielä pahempaa.
Harkot ovat kutistuneet.
Teimme harkot vaahdosta, jotta ne painaisivat vähemmän.
Paino vaikeutti niiden kuljettamista.
Veden paine -
teki tämän kultaharkoillemme.
Mitä tapahtui? Paine, taas kerran.
Ne eivät olleet koskaan olleet veden alla.
Halusimme kuolla. Se ei ollut kultaa vaan rusinoita.
Olimme tehneet niitä kuukausia.
Sellaista sattuu.
Kaikki tapahtui kuin katastrofi toisensa jälkeen.
Se oli kaikkein kirein hetki,
johon liittyi suuria paineita ja vastuuta.
Koska asiat eivät toimineet,
veden alla työskentely aiheutti ongelmia.
Siitä huolimatta...
Kolme, kaksi, yksi.
...me kuvasimme. -Käy!
Alhaalla Alba, Hovik ja Jaime ottavat kullan.
Ylhäällä ohjaajat antavat käskyjä vedenalaisten kaiuttimien kautta.
Odota käskyä, ennen kuin menet. Kiitos.
Mutta...
He eivät tajunneet Espanjassa. "Kaikki on loistavaa."
Mutta sitten sanottiin: "Luoja, katso tätä."
"Katso, harkko on taipunut." "Luoja, olet oikeassa."
Jokainen harkko piti viimeistellä digitaalisesti joka otossa.
Yksi toisensa jälkeen.
Maalasimme melkein kaikki harkot yksitellen.
Meidän piti korjata yli tuhat harkkoa.
Ottoja oli hurjasti.
Mutta lopputulos näyttää hyvältä, ja se oli vaivan arvoista.
Digitaalitehostetiimi varmaan muistaa meidät.
Sanotaan, että unettomia öitä oli.
Se oli tuskaa, mutta materiaali on upeaa.
Uskon, että ne kuvat ovat tärkeitä.
Se on eräänlainen yhteenveto siitä, miten teemme Rahapajaa.
Se oli hurja sitoutuminen. He olisivat voineet jättää sen pois,
välttää sen tai kirjoittaa sen toisin, joten hatunnosto heille.
Rahapaja aiheuttaa vaikeuksia meille käsikirjoittajille -
ja tietenkin ohjaajille, jotka joutuvat kuvaamaan äärimmäisyyksiä.
Aina pitää koetella rajoja.
Nyt!
Täytyy olla pysyvästi kauhuissaan.
Poikki.
Nousen joka aamu kuvaamaan ja minua pelottaa. Aina.
Jokainen otto on meille kaikki kaikessa, kun kuvaamme.
Jotta katsojat nauttivat siitä.
Se on siinä! -Se on siinä!
Olemme valmiita. Ei uhreja.
Nyt tunnet meidät vähän paremmin.
Oletko valmis, maailma?
Tällaisia me olemme.
Jotta se hikoilee vähän.
Outo ryöstöryhmä...
Mikä tämä on?
...joka elää heidän elämänsä suurinta seikkailua -
teidän ansiostanne.
Kiitos.
Minut pysäytetään kadulla.
He tukevat sarjaa, lähettävät paljon hienoja juttuja.
"Tokio, Rahapaja."
He kiittävät siitä, kuinka onnellisia he ovat olleet kotona katsoessaan sarjaa.
Aika mahtavaa.
Olemme menneet äärimmäisyyksiin kaikilla osaamillamme genreillä.
Se näkyy sarjassa.
On liikuttavaa nähdä, kun ihmiset ottavat työsi -
ja tekevät siitä omansa.
Todella jännittävää.
Se osoittaa, että tarinat ovat äärettömiä, ja ihmiset haluavat kuulla ne.
Se on antanut minulle valtavasti.
Se antoi minulle toisen uran, toisen elämän.
Siitä olen kiitollinen.
Se on ollut lahja.
Ihoni menee siitä kananlihalle.
Heidän kanssaan kuvaaminen on lahja, joka täyttää elämällä.
Se oli kuin lahja.
Se on lahja.
Se on kuin... "Vau!"
Etuoikeus.
Vaalin sitä ikuisesti.
Katsotaan, kuinka paljon kuumuutta ne kestävät.
Tämä ei kulje!
Se on rikki!
Isoisäni.
Hän kuoli kuvatessaan El Embarcaderoa. Sarjan paras muutos.
Mutta ajattelen myös... -"Lähden lomalle."
Cristina, Jesús, Olalla.
Kyllä, tietenkin. Anteeksi, Titi.
Kuvaatko sinä?
Mitä luulet?
Valentina.
Olen rannalla, katso!
Tekstitys: Heidi Hautala