Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Ahoj. - Co?
Kde je Jack?
Přijde.
On dorazí.
RANNÍ VĚTRNÍK S JACKEM A MAGGIE
Raz, dva…
Dobré ráno, Chicago, a díky,
že jste si naladili Větrník,
nejúspěšnější ranní rádiovou show.
Zdraví vás drsný Jack Russo.
Promiň.
Naproti mně sedí moje oslnivá partnerka, Maggie Quinnová.
Ztrácíš hlas? Co se děje?
Přepadla tě v živém vysílání puberta?
Páni, vysíláme jen třicet vteřin a už jsem ten špatnej.
To musí být rekord.
Nevím, jestli to víš, Jacku, ale dneska je 26. prosince,
tedy 2. svátek vánoční.
Neboj, moc dobře vím, co je za den.
Že ty jsi až do ranních hodin obšťastňoval rodinu svými serenádami?
Posluchači, věříte tomu,
že nám odmítl zahrát živě?
Víš, že mám strach, Maggie.
Tak jaké byly Vánoce?
Dobrý. Děkuju za optání.
Byla jsem s tátou a rodinou sestry Amandy.
Dali jsme si úžasnou snídani…
a postavili sněhuláka.
Páni. To jste si užívali.
- Žárlím. - A cos dělal ty?
- Líbil se mámě můj tip na pomalý hrnec? - Máma poslouchá! Bere to jako můj nápad.
Nezlob se, Jacku, ale tvoje máma ví, že za tebe vybírám dárky
už od 15 let. Dokonce mi zaslala poděkování.
- Cože? Jako vážně? - Jo.
To je podraz. Příště dostane baterky.
Faktem zůstává, že na dnešek se těším víc než na samotný Štědrý den.
Už se nemůžu dočkat, co tvoje ségra upeče.
Většina stálých posluchačů ví,
že 26. prosince se naše rodiny scházejí u společné večeře.
V Magnolii, kterou vlastní naši otcové.
Je to tak. Už se toho hodování nemůžu dočkat.
Bereš Serenu?
- Serenu? Neberu ani nic k jídlu. - Moc pěkný. To jsi teda džentlmen.
Chodím s ní jen tři měsíce,
nechci ji vyděsit. Ty bereš Huntera?
- Nechci to uspěchat. - Tak vidíš.
- Bojíš se stejně jako já. - Nebojím.
Jen čekám na tu správnou chvíli.
Chodíte spolu, kolik, už šest měsíců?
- Kdy nastane vhodná chvíle? - Posluchači, napadá vás něco?
Řekla bych…
že devět měsíců bude tak akorát.
Jen to protahuješ.
Máme prvního volajícího.
Jste v živém vysílání Maggie and Jacka!
Jacku!
- Co děláš? - Zaspal jsem a nemám oběd.
Já vím. Přece jsem tě kryla.
Co to je?
Vypadá to jak beránek z minulých Vánoc.
Jacku, ne! To je tam přes týden!
Jo, ale je to beránek.
Tumáš. Přinesla jsem jídlo, které zbylo z Vánoc.
No! Úžasný!
Světýlka na telefonech zářila víc než vánoční stromek.
Kdo by řekl, že návštěva rodiny partnera tolik zaujme?
Měl jsem za to, že se tomu chci vyhnout jen já.
Kromě tebe, samozřejmě.
Ničemu se nevyhýbám.
Jednou je Hunter všechny pozná.
Sežerou ho zaživa.
Nemáš ho rád, ale to neznamená, že i ostatní.
Mám ho rád.
Jen…
Co?
Pořád nosí ty vesty.
Vesty? To ti tak vadí?
Znervózňuje mě to.
Podle mě musí mít nějaký fakt ponurý tajemství.
Jsi horší než táta.
U všech, co jsem ti představila,
sis pokaždý našel nějakej důvod ke kritice.
Anebo to bylo tak, že se mi žádný z nich nelíbil.
Dneska jste byli famózní.
Díky, Deb. Dáš si vánoční cukroví?
No, tím nepohrdnu.
- Máme dobrá čísla? - Přímo skvělá.
S tvíty o návštěvě rodiny se roztrhl pytel.
Hashtag Větrník je dost v kurzu.
- No sláva. - Novinka.
Volal Judd Crawford ze satelitního rádia.
- Ze satelitního rádia? - Co říkal?
Že hodlají uvádět Větrník celorepublikově.
Po celý zemi!
Děláš si srandu?
Jako když jsi řekla, že se mnou chce chodit Mandy Mooreová?
Jo, to byla dobrá nachytávka.
Zapomeň na to. Tohle je úžasná zpráva!
To si piš.
Chtějí to pět dní zkusit. Před spuštěním tak zjistí,
zda se to publiku líbí.
- Fakt? To je úžasný! - Jo.
- Prostě nemám slov. - To se nestává.
Chemie u vás funguje dokonale.
Dávno vím, že by vás měla slyšet celá země. Větrník je skvělý pořad.
- Asi tak. - Díky, Deb.
Ale zůstaneš naší producentkou.
- Půjdeš s námi. - Jasně.
No, tak to bychom se měli v následujících pěti dnech snažit.
Dobrá práce.
Mags!
Po celý zemi!
Skvěle se zviditelníme.
To jsme si vždycky přáli.
Už od střední.
Pozdní vstávání s Maggie a Jackem.
Tohle chce přípitek dvou nejlepších kámošů.
- To ne, Jacku. - Je to jen přípitek.
Budou z nás nejlepší kámoši. Pohrdáš přípitkem? No tak.
Pozornost, zanícení, charakter!
Jack a Maggie navždy. Jo!
Nerozlučná dvojka.
Neruším vás při něčem?
Huntere! Jsi tu brzy.
- Vadí to? - Ne. Vůbec ne.
- Pěkná vesta. Odkud ji máš? - No, z obchoďáku. To víš…
vánoční výprodej.
Měli bychom jít. Vrátím se za hodinu.
Mějte se.
Těm to nevydrží.
KAVÁRNA VESELÝ KOZEL
Takže zítra začneme se zkušebním vysíláním.
Tak to je vážně skvělý.
- Co se děje? - Nic, jen jsem ráno poslouchal
váš pořad.
Jako byste si dělali legraci z toho…
že se Serenou nejsme pozvaný.
Ale ne. Jen dění přizpůsobujeme naší show.
Věř, že chci aby ses seznámil s klanem Russoů a Quinnů, ale až jindy.
Musím tě ale varovat. Jsou to šílenci!
Proč nemůžu poznat tvého otce a ségru?
Co s námi mají Russovi společného?
Víš, táta má takový zvyky. Děláme všechno společně.
Jmenujeme se sice jinak, ale jsme něco jako rodina.
Chceš říct, že když spolu zůstaneme…
budeme muset pokaždé trávit dovolené s rodinou Jacka?
Takže jde o Jacka, viď?
Vy dva si pořád esemeskujete,
jste samý vtípek…
Taky máte svůj tajný pozdrav.
Přijde mi to divný.
Huntere, už jsem říkala,
že se s Jackem známe od malička.
Kdyby mělo k něčemu dojít, tak už k tomu dávno došlo.
Jsme jenom kamarádi. Přísahám.
A tys k němu…
někdy něco cítila?
Ne.
Jistěže ne.
Tak dobře.
Ta vesta ti sluší.
Jsi okouzlující. Vypadáš jako Superman.
Mám pro něho slabost.
Těšíš se, až to všem oznámíme?
Jo, táta na mě bude tak pyšnej.
že bouchne Chateau Baptiste z roku 1967.
A bouchne i moje rosé z roku 2019? To by se neodvážil.
Je ti něco?
V pohodě?
Nevím, jen taková divná konverzace s Hunterem.
- O čem? - Byl celý nesvůj, že není pozvaný.
Vy taky? Ani Serena neměla z vysílání radost.
Musel jsem slíbit, že půjde příští rok.
Páni. Takže uvažujeme dlouhodobě.
To tu ještě nebylo.
Jo. Kdo ví, co přinese budoucnost?
Přesně kvůli tomuhle jsi pořád svobodný.
Cože? Jsem realista.
Ahoj.
Ahoj, ty můj kluku.
Tati, viděli jsme se včera.
Margaret. Jako vždy vypadáš úchvatně, má drahá.
- Maggie! - Ahoj, tati.
Děkuju.
Dnešní vysílání bylo zajímavé.
Co je to za nesmysl, že se k nám bojíte přivést své partnery?
Pamatuješ, jak jsem si přivedla Bobbyho Murthoa? Ten výslech?
Málem se zadusil. Byl pak zralý na terapeuta.
Ne, bylo to zábavné setkání.
Bobby byl hlupák.
- Bože, ke všemu fandil Red Sox! - Vždyť byl z Bostonu.
- Ahoj, mami. - Ahoj, zlato.
Dáš tohle na stůl?
Jsou v tom i brambory, nebo je to jen majonéza?
- Ptal ses jich na tu show? - No tak, mami.
Nemůžeš si to brát osobně.
No, možná kdybys nás některé ze svých dívek představil,
zjistil bys, že to uneseme.
Mluv za sebe, Barb.
- Maggie! - No ahoj.
Ten pomalý hrnec miluju. Tos to letos trefila.
Mám radost, že se ti líbí.
Zrada. Jasný?
Tady je máme.
Bylo to šíleně zacpaný.
Jak se dneska má můj oblíbený vnouček, co?
Dobře, dědo.
Od jedné do deseti, jak letos Santa zaválel?
- Osm a půl. - To ujde.
Lepší než loni. Běž se přivítat s tetou.
- Ahoj. - Ahoj!
Poslouchali jste jejich ranní pořad?
Neposlouchali. Co se stalo?
- Na něco se zeptám, Matte. - Jo.
Jaké to bylo prvně se setkat se mnou a Nancy?
To mi ani nepřipomínej.
Film Fotr je lotr mi pak přišel jako dokument.
To mluvíš se mnou?
Mluvíš se mnou?
Hele, poslouchejte.
- Máme s Maggie zajímavé novinky. - Budu hádat.
Rozhodl ses prodat baseballový kartičky,
takže budu moct konečně uklidit půdu.
To nehrozí. Je to investice. Uvidíš.
Je to něco lepšího.
Větrník bude vysílat celoplošně.
Na satelitním rádiu, a to hned od zítřka!
Páni, naši milí Jackson a Maggie budou slavní!
- Víte, o co si to říká? - A je to tady.
- O skupinové objetí. - Cože?
- Pojďte. Jdeme na to. - Skupinové objetí!
Tak. Všechno nejlepší.
- Dáte mi omáčku? - Jo.
- Maggie, dáš si brusinky? - Mňam.
Je to vynikající!
Úplně se překonáváte.
- Poslechni. - No, děkuju.
- Veškerá chvála patří mé ženě. - Děkuju, drahý.
- Stýská se mi po nádivce babičky Nancy. - No,
to mně taky.
Její nádivka byla nejlepší.
Je nenahraditelná a chybí nám, ale její duše je stále s námi.
Jo.
Tak jak se prodávají lístky na silvestrovskou párty?
Co ty pohledy?
Prosím tě, přece u večeře nebudeme řešit byznys.
Fakt ne? Rád to probíráš.
V klidu. Lidi jsou ještě ve vánoční náladě.
Za pár dní toho prodáme víc.
Dřív bývaly vyprodaný za den.
No, bohužel, časy se mění.
Máme se něčeho obávat?
Vůbec ne.
Necháme toho a vychutnáme si skvělou večeři. Ano?
Podáte mi brambory, jestli tam nějaký zbyly?
Vyměníš je za krocana? Nebo mi pošli talíř, váží to asi 20 kilo.
Podáš mu to? Díky.
JAZZ NAŽIVO
Měj se, tati.
Mám tě rád.
Moc vám všem děkuju za náměty do vysílání.
- A tobě Amando za moučník. Byl úžasný. - Díky, ségra.
- Maminčin recept. - Pomáhal jsem.
Tak proto byl tak vynikající.
- Mějte se. - Ahoj.
- Tak zatím. - Ahoj, jeďte opatrně.
Tati, co se děje s barem?
Ale.
Co na to říct?
Zdá se, že vyrazit si na jazz už lidi netáhne.
To místo je neoddělitelnou součástí Chicaga od 30. let.
Copak to lidi nevědí?
Vystupovali tu všichni slavní jazzmani.
Já to dobře vím, synku.
Možná to bude jen konec jedný slavný éry.
Same ze Cincinnati, jsi ve vysílání.
Copak nám chceš povědět?
O Vánocích jsem poznal rodiče svojí holky.
A ona se od té doby chová odtažitě.
Rodiče jí asi řekli, že má na lepšího.
Přesně to jsem měl na mysli.
Rodiče zasahují do něčeho, co skvěle funguje.
Jak dlouho jste spolu?
Asi tak tři měsíce.
Co jsem ti říkal? Moc brzo.
Moje rada, Same. Až je příště uvidíš, klaď otázky.
Lidi se rádi poslouchají.
To já taky.
A nezapomeň se k jejich dceři chovat jako k princezně.
Tím dáš najevo, že jsi džentlmen.
Tak jo. To není špatný nápad.
Hele, Same.
Setkání s rodiči
je něco jako dobýt v Super Mariovi Bowserův hrad.
Dosáhni té úrovně a dál je to brnkačka.
- Víš, jak to myslím? - Naprosto. Díky.
Nemáš zač, kámo. Hodně štěstí.
Cože? To mu fakt radíš?
Ne všechno musí bejt složitý.
Je čas na komerční přestávku.
Ne že nám utečete.
Větrník bude za moment pokračovat.
- Jsi ještě dítě. - Cože? Dobrá rada.
Dnešek se vydařil. Tolik nových volajících odevšad.
Asi naše nejlepší show. Snad souhlasí i Judd Crawford.
My o vlku…
Reagovali nějak nadřízení?
Líbili jsme se jim?
Nevím, jak to mám říct…
Ale ne. Takže nelíbili.
Ne. Jen to na vás hraju.
Hrozně se jim to líbilo!
To se nedělá, Deb.
Tak moc se jim to líbilo,
že chtějí, abyste uváděli Silvestra.
Naživo a do éteru
představíte vašim rodinám Serenu a Huntera.
Chtějí, abychom je představili rodinám? Do éteru?
- Na Silvestra. Jo. - Není to moc soukromý?
Nepředpokládám, že s tím Hunter bude souhlasit.
Bez legrace. Pro mě je na představení Sereny moc brzo.
No tak, je to celoplošný. Když to vyjde,
máte možnost oslovit miliony lidí.
Nebo vás baví vysílat místně?
Má pravdu. Naše jediná šance, jak se proslavit.
Kde to proběhne?
Hledají nějaký místo,
- který ještě není zabraný. - To se hodí.
- Což to udělat v Magnolii? - Jo?
Jo! Pomůže jim to s tržbou.
Obrovská reklama a zdarma.
- To nemá chybu. - Takže souhlasíte?
- Jdeme do toho. - Přesně tak.
Super, ještě dneska si vyžádejte souhlas Huntera a Sereny.
To bude nejlepší Silvestr!
Je to tak, našim snům
už nestojí nic v cestě! Dobře.
Tak už mě postav.
Jacku.
Maggie? Jacku?
Co tady děláte?
- Chceme se na něco zeptat. - Jasně, jen do toho.
V rámci možností.
Takže…
co vy na to?
Magnolie by byla představena celé zemi.
Co my na to? Prosím tě!
Samozřejmě souhlasíme.
To je ohromný!
Po celé zemi? Páni, naše modlitby byly vyslyšeny.
Super! Zavoláme Deb a řekneme jí, že to berete.
Musíme odstranit tu vánoční výzdobu
a začít to připravovat na Silvestra!
Jo. Pojď najít krabici s novoročními věcmi.
Tati.
Bude to jako za starých časů.
Musíme zajistit účinkující.
Jsem ráda, že jsou tak natěšený.
Já taky.
- Bude to super. - Jo.
Teď postačí, aby Serena a Hunter souhlasili.
Dneska spolu večeříme. Pak zavolám.
Výborně.
Je docela dobrej.
Mámina oblíbená písnička.
Huntere.
Zkouším ti volat celý den.
Začínám mít starosti.
Každopádně mám skvělý zprávy…
tak se ozvi.
Jo tak.
Huntere?
Kde lítáš? Jsi v pohodě?
Počkej.
Cože?
To nemyslíš vážně.
Promluvme si o tom.
Počkej. Někdo klepe.
Já vím, Huntere, ale pojďme to probrat. Musíme…
Jacku.
- Co tady děláš? - Musíme dát řeč.
Opravdu nevím, co tady chce. Objevil se zničehonic.
Huntere, neuvažuješ racionálně. Pojď to probrat.
Takže ne?
Už ses rozhodl?
Takhle najednou?
Není ti nic?
Dostala jsem kopačky.
To je jen třešnička na dortu.
Třešnička na jakým dortu?
Serena mi taky dala kopačky.
To je hrozný.
Jo.
To je v pytli, Jacku.
Jo.
Co za člověka se rozchází po telefonu?
Každej ví, že ukončující textovka
znamená dvoutýdenní pauzu a telefonát měsíční.
Tak se pochlap, Huntere.
Zapomeň na to. Co s tím silvestrovským pořadem?
- Chce to plán. - Fakt se o tom chceš teď bavit?
Ano! Zcela to mění situaci.
Víš co? Tohle je katastrofa. Okamžitě musím zavolat Deb.
Deb to říct nemůžeme!
A jak asi při tom přenosu rodině představíme partnery,
když žádný nemáme?
Někoho si najmeme. Herce.
Budou Hunter a Serena.
- To je blbej nápad. - Proč?
Hunterovy fotky mám všude na sociálních sítích.
To je fakt.
Nevěřím, že nemám kluka.
Zase.
Jak z toho Silvestra uděláme vítězný tažení?
Copak ani nelituješ, že nemáš Serenu?
Jistě, ale tak to mělo být, protože jinak by se to nestalo.
Dva lidi, který dávají rady ohledně vztahů…
a sami v tom neuměj chodit.
Co tě zrovna teď pobavilo?
Fanoušek tvítnul, že bychom měli být spolu.
Má 2 000 lajků.
No jo, chtějí nás spolu už od našich počátků.
To je ono.
Co jako?
Co kdybychom na Silvestra překvapili fanoušky zprávou,
že spolu chodíme?
Cože?
- To ne, Jacku! - Představ si to.
Fandové by šíleli.
Zprávy na titulní straně.
Poslechovost by vzrostla a šéfům došlo, jak nás milují.
- Nemá to chybu. - Šílený.
Myslíš geniální?
Ty to myslíš fakt vážně, že jo?
Satelitní rádio, Maggie.
- A když přijdou na to, že je to lež? - To nezjistí.
Až budeme v celý zemi…
utrousíme zprávu, že zůstáváme kamarádi.
Ne, Jacku, to se mi nezdá.
Maggie.
S celoplošnou show budeme schopni pomáhat milionům lidí.
Což jsme si vždycky přáli.
- Pomysli na knižní nabídky. - To dost předbíháš.
Navíc to Magnolie potřebuje. To víš.
Nevím, jak ty, ale já si skončit nepřeju.
To je šílenost.
Mags.
Jsi má nejlepší kámoška. S nikým jiným bych to nedělal.
Řekni, že jo.
Řekni.
Řekni to.
No tak.
Řekni to, Maggie. Chci to slyšet. Povídej.
- Jo. - Tak jo!
Jo!
Myslíš, že na to skočí?
- Zná nás dost dlouho. - Já vím.
Ty máš ráda uhlazený slušňáky a já většinou chodím…
- Se sexy rebelkama? - To jsem nemyslel.
Umím být sexy a rebelka.
- Připadá ti to vtipný? - Ne.
Jen že tě znám tak dlouho…
ale takhle tě nevidím.
Tak bys měl začít, jinak nám to nesežere.
Možná že až přijde…
měli bychom se líbat.
Aby nás přistihla při činu.
Líbat se?
- Jako na pusu? - Jo, na pusu!
Aby uvěřila, že jsme pár, jinak máme po silvestrovské párty.
Fajn, ale musím tě otestovat.
Dejchni na mě.
- To myslíš vážně? - Jo.
- Tak co? - Kdy sis naposledy čistil zuby?
Ráno, tak jako každý.
Jen letmo, ne pořádně.
Jistěže jen letmo! Nejsem šílenec!
Šílený je ten tvůj nápad.
Už jde.
Můžeme?
Víš to jistě?
Ani ne.
Tak dělej.
…tady. Ježíš! Jacku!
- Maggie! - Mami, tati!
Co tu děláte?
Co se děje?
Přišli jsme za Deb, abychom doladili tu párty.
Zdálo se mi to, anebo jste se vážně…
Líbali!
Jo, přesně! Líbali se!
Jak líbali? O čem to mluvíš?
A co Serena a Hunter?
No. To by bylo na dlouho.
Rozešli jsme se s nimi.
Cože? Řekne mi někdo, co se děje?
No, jsou zamilovaní!
Já věděl, že tenhle den přijde.
Je to pravda?
Dlouhou dobu jsme si nepřipouštěli, co k sobě cítíme,
ale dál…
už se to nedalo vydržet.
Jo!
Ty můj kluku!
To je úžasný!
Neuvěřitelný! Naši posluchači přijdou o rozum!
Ale do silvestrovský párty
to musí zůstat v tajnosti.
- Nikdo se to nesmí dozvědět. Pšt! - Jasně.
Jo. Fanoušky čeká velké překvapení.
Já si vždy myslela, že spolu něco máte.
Tohle je prostě skvělý! Naprosto úžasný!
Maggie, musíme to říct tátovi.
- Ne. Stevovi to říkat nemusíme. - Ale jo.
To není nutný.
Ale blbost. Nemůžeme mu to tajit.
Přijďte po práci do Magnolie, budeme vám krýt záda.
Přibalím si taser.
Jen kdyby se to vymklo kontrole.
Větší radost jste mi udělat nemohli!
Synku, pro mě je to událost roku.
To pro mě taky!
- Zatím ahoj. - Ahoj.
Opatrujte se.
- Ahoj. - Ahoj.
- Paráda. - Tak ahoj.
Co je?
Všiml sis, jak se tvářili?
Tak unesený jsem je nikdy neviděla.
Počkat, co se stane, když zjistí,
že jsme jim lhali?
To se nedozví.
Po Novém roce řekneme, že nechceme kazit přátelství.
Já ti nevím, Jacku.
Přijde mi to jako fakt blbej nápad.
Bude to v pohodě!
Střílíme si z našich pořád. V čem je to jiný?
Pamatuješ si na apríla,
jak jsme v Magnolii obalili všechny záchody
smršťovací fólií?
- Tvůj táta se proměnil v Hulka. - Přesně tak.
On mě zabije, co?
Tati, není ti nic?
Tati…
Steve, neunáhli se!
Je načase otevřít Chateau Baptiste z roku 1967!
Jdeme slavit!
Jack je obloženej jak bageta.
Jo. Dobře, tati. Stačí.
Jo.
MAGNOLIE JAZZ NAŽIVO
Takže jste oba najednou přišli na to,
že k sobě chováte stejný city?
Jo. Tak nějak.
- Osud. - A kdo učinil první krok?
- Jack. - Maggie.
Takže kdo to byl?
- Já. - Já.
Vlastně jsme to byli oba.
Jednou jsme dělali do noci a objednali si pizzu.
Pak to mělo rychlý spád. Byli jsme jak hladový zvířata.
Brzdi. Oni to chápou.
Výborně.
Takže to bouchneme.
Ne, tati, nedělej si škodu.
- Nejsme zasnoubení. - Jo.
Nechce se mi to otvírat.
Je to moc cenné.
Všichni jsme na tenhle den čekali.
Mnoho let.
Snad s ní nemáš nekalý úmysly.
Ne. Jen naprosto čistý úmysly.
- Tak to otevři, synku! - Jo, dobře.
- A je to. - A je to.
Bezva.
Táta to víno sušil padesát let.
Jestli zjistí, že jsme to využili ke lži, tak nás zabije.
Nepřijde na to.
- V nejhorším si tě vezmu. - Jak romantické.
Máš tušení, proč všichni usilovali,
abychom byli spolu?
Ne, jen jsem zaslechl, jak kdysi máma něco říkala tátovi…
Ale to byla blbost.
Co říkala?
Pamatuješ, jak jsem se ve škole přihlásil na talentovky
a zahrál svou přiblblou písničku?
Jo. Ta ale nebyla přiblblá.
A jak jsem vystupoval v Magnolii, což bylo ještě pitomější?
Jo.
- Táta to točil. - Do dneška mě to straší.
Ten večer jsem zaslechl, jak máma říká tátovi,
že ses na mě dívala stejně,
jako se tvoje máma dívala na tátu, když kdysi hrál.
Aha.
Jak říkám, pokaždé dělají z komára velblouda.
Vždy jsem tě ráda poslouchala, hlavně díky netradičním textům.
Takže v tomhle měla pravdu.
To už je dávno.
Opravdu si přeju, abys hrál dál, Jacku.
Ani náhodou. Po tom, co jsem při talentovkách utekl z pódia?
Víš, jak to bylo trapný?
Budu se držet karaoke s kámoši.
Tak to je škoda.
Podle mě jsi byl fakt dobrej.
Asi už bych měla jít.
Zase začínáme brzo ráno.
Dobrou noc, Jacku.
Nezapomeňte, že dneska začíná
prodej lístků na silvestrovskou párty v Magnolii.
Přijďte se podívat, jak budeme s Maggie představovat své protějšky
našim rodinám.
Kdo ví, jak to dopadne!
Hudba, jídlo, pití a zábava odstartuje ve 20 hodin.
Z Chicaga živě vysílá Větrník s Jackem a Maggie.
Takže zůstaňte s námi.
Nikam neutíkejte.
Hele. Mám skvělý zprávy.
Volal Judd Crawford a zve vás na koktejlovou recepci.
- Zítra večer. - Počkej. My…
Uvidíme Judda Crawforda? Je to rádiová legenda!
Je spokojený s poslechovostí a chce vás vidět.
Myslím,
že mi vynechalo srdce.
Navíc jsem mu řekla to tajemství a byl nadšenej, takže…
Tys mu to řekla? Mělo to být překvapení.
Někdo jako Judd Crawford o překvapení nestojí.
Potěšilo ho to. Myslí si, že to všechny nakopne.
Crawford počítá, že to lidi nakopne?
To je fakt velká věc.
Taky se podívejte na pozvánky vytvořené pro párty.
Jeff je rozvěsil všude po městě
a Judd je s týmem přidává
na sociální sítě. Lístky se prodají raz dva.
Píše se tu, že celou akci budou na jejich webu přenášet živě.
Ano, rozhodli se, že vás budou propagovat
po celé zemi.
Je to problém?
Ne, vůbec ne.
- Je to super. Pro Judda cokoliv. - Přesně.
- Skvěle. - Jo, je to velký.
Pořád jsem v šoku. Judd Crawford.
Co si mám vzít na sebe?
Odkdy ti záleží na tom, co máš na sobě?
Od té doby, co nás Judd Crawford osobně pozval
na jednu ze svých párty.
Nejsi nadšená? Brzy to bude náš nový šéf.
Maggie?
Maggie! Počkej!
Rozešli jsme se jen před dvěma dny
a on už randí s jinou ženskou.
Tahle kavárna byla naše oblíbená!
No, třeba
je to jen kámoška.
Jsem tak snadno nahraditelná?
To víš, že ne! Něco ti řeknu.
Jsi výjimečná, Quinnová.
- Musím si to srovnat v hlavě. - Maggie, počkej.
No tak.
- Překvápko! - Co tady děláš?
Jdeme na tvé oblíbené Maple Hill.
Jo, a v batohu mám termosku s horkou čokoládou.
- Nemám náladu. - Smůla. Kvůli blbýmu Hunterovi
tě zahálet nenechám.
- Obleč se a jdeme. - Jacku.
No tak, tyhle sáně, kdyby mohly mluvit,
tak nám vylíčí příběhy, jak jsme se sešupem řítili z kopce dolů,
až na tu, jak jsem si jednoho dne po úžasném letu
zlomil ruku a tys mě na těch samých saních táhla
dvě hodiny do nemocnice. Pamatuješ?
Tak dobře.
Ale žádný boule.
Jsem divoch a nic neslibuju.
Dost mrznu, tak už pojď.
- Žádný boule. - Hoď sebou, holka.
Počkej tady.
Za dnešek ti děkuju. Bylo to skvělý.
- To jsem potřebovala. - Pro kámošku cokoli.
Víš, občas…
úplně zapomenu, jak jsi milej.
- Ahoj, Maggie. - Tak večer.
Jo, a Jacku?
Ne že někam utečeš.
Neboj.
Dnešek byl tak zábavnej. Jako bychom byli zase děti.
Jsi zamilovaná, viď?
Vidím ti to na očích.
Cože?
- Ne, nejsem. - Nejsi?
Vlastně jo.
Samozřejmě že jsem.
Hlavně buď opatrná.
Miluju Jacka stejně jako ostatní…
ale nevím, jestli mu můžu věřit.
Jak to?
Nepřenesla jsem se přes to, že tě odkopl a šel na ples s Biancou Bellovou.
Byla jsi z toho na dně, když tě obešel. Pamatuješ?
Jo, ale to už je dávno.
Dobře vím, že ho odjakživa miluješ.
- Odjakživa? - No tak, Maggie.
Proč myslíš, že tvoje ostatní vztahy krachly?
Táta se na tu párty hrozně těší.
Vážně doufá, že nová generace zákazníků bar oživí.
Jo.
Nemůžu se dočkat, až uvidím jeho radost z plného podniku.
- Kéž by tu mohla být máma. - To jo.
Jo!
Tati, co to do tebe vjelo?
Zrovna jsem telefonoval s Deb.
Stanice na Silvestra zajistila kapelu The Davin Bros!
Bude to úžasný!
- Nejsou moc drahý? - No, je to investice.
Magnolie potřebuje vylepšit reputaci.
Co k tomu může líp posloužit než Silvestr?
Tati, to zní skvěle, jen doufám,
že hlídáš rozpočet.
Mám si koupit smokink?
Tati, to myslíš vážně? Nepřeháněj to.
Buď sám sebou.
Dobře.
Ahoj, Deb.
Je čas slavit.
Proč, co se stalo?
Vstupenky na tu akci se prodaly za hodinu.
Bude to párty století.
No ne, to je šílený!
Tak si tu recepci s Juddem užijte. Zasloužíte si to.
Díky, Deb.
Silvestr se vyprodal.
- Páni! - Co?
Neříkal jsem to?
To bude parádní večírek!
Víš co, tati? Možná by sis ten smokink pořídit měl.
Tak se mi to líbí!
Magnolia je zpátky ve hře, cítím to v kostech!
Pojď sem.
Teda, tati.
Promiňte. Jste Jack Russo?
- Jo, zdravím. A vy jste? - Sebastian Weber.
Asistent Judda. Nemůže se vás dočkat.
- Tudy. - Počkat.
Ještě čekám na Ma…
…ggie.
Ahoj.
- Maggie Quinnová. Buďte vítána. - Děkuju.
- Podívej, kdo je tu dřív. - To je vzácný.
A to jsem to ani nepřipomínala.
Jasně, ty jsi organizátorka a já hezká tvářička.
Představím vás Juddovi.
Pane Crawforde.
Jack Russo a Maggie Quinnová.
Tak konečně a s radostí poznávám
své vycházející hvězdy.
Judde. Teda, pane Crawforde.
Moc mě těší.
Už léta jste mým idolem.
Jako dítě jsem poslouchal váš první pořad.
Necháš mi to dolít?
A pro vás dva?
Zatím nic.
Připraveni na velký večer?
Schyluje se k výjimečné show,
obzvlášť potom, co naši moderátoři
avizovali romantiku.
Na tohle čekáme už pěkně dlouho.
Fanoušci zešílí, až uvidí váš velký půlnoční polibek.
- Půlnoční? - Jo. Úplně to vidím.
Oba ve vášnivém objetí ve chvíli,
kdy se čas přehoupne do Nového roku.
Možná to shodí internet.
Jo, jasně. Půlnoční polibek.
Jo! Líbání milujeme.
No, asi bych se měl jít věnovat
lidem ze 101,6 FM.
Dejte si něco k pití.
S kostkovým ledem?
- Máš mě dokonale přečtenou. - Hned jsem tu.
Vážně?
To je vynikající. Jo.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj, Jacku. Věděls, že Sebastian taky píše písničky?
Právě jsem mu povídala o tvé kapele ze střední.
Sebastiane, hledá vás Judd.
- Přišlo mi to urgentní. - Jo? Teď jsem s ním mluvil.
Radši bych to prověřil.
Děkuju ti. Na zdraví.
Počkej.
- Tuhle nám… - Hrál tvůj táta před otevřením baru.
Jé.
Pamatuješ, jak jsme na to jako děti tančili
a předstírali dospělý?
Připomeň mi to.
Teď a tady?
Jo.
Čekám na tebe celý život.
Jacku.
Ty jsi ten pravý.
Nechci lidi upozorňovat na naše předstírání.
Jo.
Tak tady jsi.
Pro mě jsi…
ten jediný.
Moc děkujeme za hezký večer.
- Bylo to fajn. - To jsem rád.
Opravdová čest, pane Crawforde.
Říkej mi Judd.
Judde.
Jestli to na Silvestra vyjde,
máme zaděláno na skvělé partnerství.
Brzy nashle.
- Tak zatím. - Nashle.
Slyšelas? Judd Crawford počítá s partnerstvím!
Všechno to do sebe konečně začíná zapadat.
- Viď? - To jo.
Doopravdy.
Mám hlad. Nezajdeme na něco do Magnolie?
Udělám domácí havajskou pizzu.
Moje oblíbená.
Zavolej Uber.
Jdu na to.
Věřila bys tomu, že Silvestr je už pozítří?
Viď?
Vypadá to tady skvěle.
Máma by z toho byla nadšená.
Zítra je to pět let, co?
Jo.
Rodinné večeře se změnily.
Jediná, která se smála mým vtipům.
Vždycky pro tebe měla slabost.
- Takže u tebe, nebo u mě? - Cože?
Každoroční oslava k uctění tvé zesnulé maminky.
Určitě u mě.
U tebe stojí občerstvení za prd.
To je fakt. Tak dobře.
Zítra večer v sedm.
U tebe, pustíme si Život je krásný.
Nemůžu se dočkat.
- Jo? - Jo.
Dobře.
Už tě Hunter přebolel? Je to lepší?
Povím ti upřímně, že jsem si na něj nevzpomněla,
co jsme sáňkovali.
Mise splněna!
A co ty a Serena?
Nic tě nerozhází. Nechápu to.
Já věděl, že to nevydrží.
Když nemiluješ, nebolí to.
Nemáš zlomené srdce.
Měl jsi někdy zlomené srdce?
Jako pořádně.
Když se se mnou Bianca Bellová rozešla, ranilo mě to. Pamatuješ?
Jo. Dva týdny jsi nevytáhl paty. Musela jsem tě nutit k jídlu.
Hodně jsme spolu prožili, co?
Jo.
Skoro všechno.
A co ty?
Měla jsi někdy zlomené srdce?
Jednou.
Kdo to byl?
Hunter ne.
Byl to Bobby?
Na tom nezáleží.
Je to minulost.
Tak jako tak to byl hlupák, že tě nechal.
Na zdraví.
Na…
Krásnej život.
Na krásnej život, samozřejmě.
Čemu se směješ?
No…
Řekni mi to.
Ještě jsem se na Silvestra o půlnoci…
nikdy v životě nelíbala.
Cože? Fakt ne?
Nikdy?
Takže budu první?
- Taková zodpovědnost! - No jo, viď?
A před tolika lidmi?
Jsem vyděšená.
Možná bychom…
- Co? - Ale nic. Blbej nápad.
Ne, řekni to.
Možná bychom to měli natrénovat, aby to nevypadalo křečovitě.
Jo tak.
Jak říkám, je to blbej nápad.
No… já ti nevím.
Ať to nevypadá…
trapně.
Přesně tak.
Moc se omlouvám.
To ne.
To bylo vážně elegantní.
Asi to necháme na Nový rok
a budeme doufat v zázrak.
- Jacku, přestaň! - Doprovodím tě domů.
Bude to tady vypadat úžasně.
Hele, kde je Jack? Je skoro 16:30.
Ten má svůj vlastní rozvrh.
On dorazí. Vždycky přijde, když je ho třeba.
Proč se na něj furt ptáš?
- Potřebuju pomoct. - Nemůžu ti pomoct sama?
- Zdravím! - My o vlku…
Jacku, Steve chce pomoct.
Jasně. A s čímpak?
Pojď se mnou.
Potřebuju, abys z mého auta přinesl skleničky na šampaňské.
Tak jo.
S tím jsem mu mohl píchnout.
Tadá!
- Budiž světlo, řekl. - Tak to jo!
- Výborně. - Děkuju.
NEPARKOVAT VOZIDLA BUDOU ODTAŽENA NA VLASTNÍ NÁKLADY
Tohleto?
- Jo. - Dobře.
Počkej.
Co je?
Musím ti něco říct.
Hele, táta už mi to říkal.
Letošní silvestrovská párty se musí povést,
jinak z toho příští rok udělají byty.
Ale neboj, to nedopustím.
Ne. S tímhle si nedělej starosti.
Tak co teda? Něco se děje?
Jacku, vím, že jste spolu s Maggie
jen krátce…
ale pro rodinu…
to znamená hodně.
Že jste se po tak dlouhé době dali do kupy.
Nancy si vždycky myslela, že vy dva k sobě patříte.
- Měla by radost. - Steve, počkej.
Asi ti něco musím říct…
Zadrž. Nech mě to dopovědět.
Vím, že je to předčasné…
ale chci, abys věděl,
že až nadejde čas…
budeš mít moje požehnání.
Je tohle…
To byl Nancyin.
Chtěla by, aby sis ho vzal.
To nemůžu přijmout.
Ale můžeš.
Co když spolu nevydržíme?
Prosím tebe.
Přece vidím, jak se k sobě máte.
Je to opravdový. Byli byste blázni, kdybyste to promarnili.
Jsi dobrej chlap, Jacku.
Nikoho lepšího si vedle svý dcery nedokážu představit.
Nezapomeň ty skleničky.
Jacku, vzal by sis štafle a pomohl mi zavěsit ozdoby?
Víš, není mi…
moc dobře. Musím si odpočinout.
- Právě jsi přišel. - No jo, já vím.
Potřebuju si na chvíli
lehnout.
Tak dobře. Uvidíme se…
v sedm.
Omlouvám se.
Jacku?
Bianca?
Jacku!
No ahoj.
Co tady děláš? Já myslel, že žiješ v San Franciscu.
No, už ne.
V létě mě přeložili.
Pořád poslouchám tvůj pořad.
Jsi vcelku místní celebrita.
Cože? Posloucháš?
- To mi lichotí. - Ano, jsi vtipnej.
Díky tomu mi dochází, proč jsem do tebe byla zamilovaná.
Jasně.
Takže opravdu zítra večer představíš svoji holku v živém vysílání rodině?
No, my se rozešli.
- Překvapíme fanoušky něčím jiným. - To snad ne.
No…
nezajdeme si v tom případě na skleničku?
No tak! Naše oblíbené místo je hned za rohem.
Jasně. Tak jo.
- Na chviličku. - Super.
- Bezva. - Tak pojď.
Pamatuješ, jak jsi tenkrát…
To se nedá zapomenout.
Běhal jsem po chodbě jen ve slipech.
Potom jsem tě požádala, abys mě doprovázel na ples.
- Co tě to napadlo? - Hádej.
Vždycky mě to mrzelo.
- Co? - No…
Že jsem tě zvala na ples, i když jsem věděla, že jdeš s Maggie.
To už nevím.
Fakt.
Slyšela jsem ji na záchodě brečet,
když ses zeptal, jestli jí nevadí, že půjdeš se mnou.
Maggie? Byla naštvaná?
Jistěže byla! Nebuď blázen!
- Milovala tě. - Byli jsme jen kámoši.
Řekla, ať s tebou jdu.
Jsi strašně naivní.
Víš, proč jsem tě nechala?
Protože jsem věděla, že ji miluješ.
O čem to mluvíš?
Pamatuješ si tu písničku, cos měl hrát na talentovkách?
Byla o ní.
Ne, nebyla.
Očividně o ní byla. Našla jsem její text u tebe na stole.
Jak se Maggie vůbec má?
Prý jí nedávno zemřela máma.
Ale ne.
Co se děje?
- Kolik je hodin? - Tři čtvrtě na osm. Proč?
Moc se omlouvám. Musím jít.
Úplně jsem na něco zapomněl. To jsem ale idiot.
Ahoj.
Maggie! Prosím!
Prosím!
Maggie!
Maggie, moc mě to mrzí.
Moc mi to dneska nemyslí a ztratil jsem pojem o čase.
Jacku, je pozdě. Musím jít spát. Běž domů.
Prosím. Maggie!
Omlouvám se! Je mi to moc líto, ale teď už můžu.
Objednáme jídlo a pustíme si film.
Ráno nás ještě před tou párty čeká show.
Nebo na to jsi taky zapomněl?
Čím to můžu vynahradit?
Tím, že odejdeš.
Promluvíme si?
Prosím.
Co tě tak zaměstnalo, že jsi zapomněl na náš plán?
No…
V podstatě je to zábavná historka.
Narazil jsem na Biancu.
Biancu Bellovou?
Ze střední?
Jo, dali jsme si trochu něco k jídlu a pak…
Jednou mě zklameš,
tvoje chyba.
Zklameš podruhý…
moje chyba.
Cože?
Co to blábolíš?
Měl bys jít, Jacku.
Je to kvůli plesu?
Nevěděl jsem to.
Už to nikdy neudělám.
- Právě jsi udělal! - To je jiný.
Kvůli tomu to není, Jacku.
Tohle mi děláš celý život. Odsouváš mě na druhou kolej
a profituješ z toho,
protože víš, že pro tebe bez váhání udělám cokoliv.
To není pravda. Taky bych pro tebe udělal cokoliv.
Dokud ti do toho nevstoupí něco zábavnějšího…
a víc sexy?
To není fér.
Hlavně zvládněme ten zítřek.
Byla jsem tak hloupá a myslela si, že posledních pár dní…
něco znamenalo.
Znamenalo, Maggie.
Pro mě hodně.
Ale?
Ale…
Nemůžeme dopustit, aby to, co se děje mezi námi…
negativně ovlivnilo tu show.
Páni.
- Jediný, o co ti jde. Neuvěřitelný. - Ale no tak, Maggie.
Buď rozumná.
Ve vztazích mi to moc nejde, to víš.
Nechci o tebe přijít.
Riskovat…
je občas to jediné…
co stojí za to.
Možná to, Jacku,
jednou pochopíš.
Co to říkáš?
Prosím tě, Jacku, můžeš odejít?
Maggie…
Ahoj tati, to jsem já.
Můžeme si promluvit?
Tati, klub vypadá skvěle. Odvedli jste…
skvělou práci.
Zásluha celé rodiny.
Na zdraví.
Ale proto tady nejsi.
Co tě trápí, děvče?
Jak jsi věděl,
že máma byla ta pravá?
Proboha.
Těžko říct, jak jsem to věděl…
Myslím, že mi to došlo, když jsem jednou uklízel
na půdě u dědy a máma tam nechtěla…
protože se šíleně bála pavouků.
Jo, když je zmerčila, pokaždý ječela.
A tenhle konkrétní den slyšela…
jak propadávám
starou dřevěnou podlahou.
Vystřelila jak blesk
a překotně upalovala
na půdu.
Musela proběhnout spoustou pavučin.
Všechny je měla ve vlasech!
Kvůli tobě překonala své největší obavy.
V tu chvíli jsem si uvědomil…
jak moc mě miluje.
Dost mi chybí.
To jo.
Mně taky.
Na ženu, která z tebe vyrostla, by byla hodně pyšná.
- No, nevím. - Ale jdi.
Srší z tebe…
poctivost a laskavost.
Rodič by si víc přát nemohl.
Tati…
Něco ti musím říct.
Co?
Jde o Jacka?
Jo.
Vážně ho miluješ, viď?
Jo.
Myslím, že jo.
Tak v čem je problém?
Nejsem přesvědčená…
že by kvůli mně probíhal pavučinami.
Jack má dobré srdce…
ale city nikdy moc dobře projevit neuměl.
Proč měl tolik krátkodobých vztahů?
No proč?
Bojí se, aby ho to neranilo.
Takže tím chceš říct, že mám čekat,
až se rozhodne dospět a pak bude schopen projevovat city?
No, to je na tobě.
Ale ty si zasloužíš
někoho…
kdo je schopen křičet ze střechy, jak moc tě miluje.
Díky, tati.
Nic jinýho neber.
Nebudu.
Kde je? Nemůžu ji sehnat!
Nevím.
- Pozdě nikdy nechodí. - Tys jí něco udělal?
Cože? Ne.
- Jak tě to napadlo? - Znám svý lidi.
- Tady jsi. - Díky bohu.
Za minutu začínáte vysílat.
Maggie, jsi v pořádku?
Nasaď si sluchátka.
Dobré ráno všem a děkujeme, že posloucháte Větrník.
Jsem Jack Russo.
A já Maggie Quinnová.
Dnešek je pro nás dost zásadní.
V Magnolii nás čeká velká silvestrovská párty.
A pro všechny z vás máme překvapení.
Lístky jsou vyprodané, ale na naší webovce můžete sledovat živý přenos.
Jak se na dnešek cítíš, Maggie?
Upřímně řečeno, jsem nervózní.
Už bych to chtěla mít za sebou.
Představit někoho rodině je velká věc.
Na rovinu, mám strach. Ale měla by to být zábava.
Když to říkáš.
- Jo. Dáme si prvního volajícího. - Fajn.
Jste naživo.
Co to dneska bude?
Nevím, z čeho máte oba takový strach.
Svou ženu jsem rodině představil měsíc po seznámení.
Nemohl jsem se dočkat, až s ní budu.
Vážně? Tak rychle?
Páni. Jak jste věděl, že je ta pravá?
Myšlenka, že ji ztratím, byla děsivější, než se jí zavázat.
Co to bylo?
Skoro jsi nemluvila.
Jdu si pro kafe. Chceš něco?
- Takže takhle to chceš? - Beru to jako ne.
Prosím.
Můžeme si promluvit?
Uvidíme se večer.
Pokud na to nezapomeneš.
Děkuju mockrát.
- Maggie. - Huntere.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak se máš? - No, dobře.
- A co ty? - Fajn.
Často poslouchám tvou show.
Zdá se, že představování rodině proběhne, i když se mnou už nejsi.
Chodíš…
s někým jiným?
To bych se taky mohla ptát.
- Cože? - Nedávno jsem tě tady s jednou viděla.
Měla na tobě položenou ruku.
Myslíš moji sestru Madison?
To byla ségra?
Jo. Kdyby ses nebála ukázat se mé rodině, znala bys ji.
Jen jsem tipovala.
Sakra.
Tak koho budeš představovat své rodině?
V podstatě se chystáme překvapit fanoušky
něčím neobvyklým.
- Fakt? - Jo. Taková taškařina.
Hele, nechtěl…
by sis třeba… se mnou dát kafe?
Jo.
Bezva.
Exkurze zákulisím Goodmanova divadla?
Huntere, tví žáci tě budou milovat.
To je, viď? Prostě…
Jo. No nic. A co ty?
Ta akce mi přijde jako hlavní událost ve městě.
Podívej se.
Huntere…
všechno mě to fakt moc mrzí.
Zasloužíš si víc, než někoho, kdo chová city k někomu jinému.
Jo.
Konečně to přiznáváš?
Jo.
Myslela jsem si, že když budu chodit s člověkem jako ty,
odezní to.
Kéž by to šlo.
Jo. Na to se napijeme.
- Že jo? - Jo.
Na přátele.
- A na kafe. - Dobře.
Jacku.
Kde se tady bereš?
- Chtěl jsem vidět, jak se to formuje. - Neměli byste se připravovat?
Víš…
pohádali jsme se.
Možná o ni přijdu.
To se nestane, synku.
Jsi pro ni vším.
Já vím.
Stále to beru jako samozřejmost.
No…
pak jí musíš nějak dokázat, co pro tebe znamená.
Kde mám začít?
Znáš ji ze všech nejlíp.
Něco vymysli.
Co by ji potěšilo?
Už asi vím, co udělám.
No vidíš, synku.
Díky, tati.
Děkuju. Další, prosím.
Děkuju.
Neměli už by tady být?
No jo, jsou na cestě.
Jenom… to chtějí napínat!
Ahoj, krásko.
- Ahoj, Jacku. - Ahoj.
Díkybohu. Jack je tu.
Ahoj, Jacku. Dneska ti to sekne.
Tak co, těšíš se na to?
Jo.
Jsem trochu nervózní, ale připravený.
Neviděli jste Maggie?
Ještě ne, ale určitě přijde.
Víte co? Jdu se po ní podívat.
Takže k dnešní show.
Omlouvám se, Judde.
Maggie nebylo dobře.
- Mně se to zdálo super. - Vážně?
Chci něco prodiskutovat.
Mluvil jsem se svými šéfy. Myslíme si, že jste hodně nadějní
a zasloužili byste si mít své samostatné pořady.
Ví o tom Maggie?
Předložil jsem jí ten návrh po telefonu
a zdálo se, že ji to zaujalo.
Jistě.
Tamhle je.
- Ahoj. - Vypadáš úchvatně, drahá.
Děkuju.
Skočím za filmovým štábem
a oslava může začít.
- Ahoj. - Ahoj.
Moc ti to sluší.
Díky.
Hele, Judd mi říkal, že tě jeho nabídka
na vlastní show zaujala. Je to pravda?
Možná je načase začít dělat samostatně.
Vážně to tak vnímáš?
Páni.
Nejdřív Hunter, teď tohle.
Cože?
Dneska jsem vás viděl.
Proč ti na tom záleží, Jacku?
Jako fakt? Tys ji přivedl?
Dal jsem jí lístek.
A dal jsi jí taky puget?
- Ahoj, Maggie. - Ahoj.
Tak dlouho jsme se neviděly.
- Vypadáš báječně. - Děkuju.
Dělám pilates. Musíš někdy přijít.
Jo. Popřemýšlím o tom.
Promiň, skočím si pro něco k pití.
Maggie.
Nestůj tu jen tak. Běž za ní.
Co když je jí líp beze mě?
Panebože. Co je tamhleto za krasavce?
Sebastian. Jdi do něj.
To je samec.
Jo.
Zlato!
Vypadáš báječně!
- Jako královna. - Díky, taťkové.
To je Bianca Bellová?
- Co ta tady dělá? - Dobrá otázka.
Co se děje?
Maggie, pojď.
Zlom vaz.
Za deset vteřin, jo?
- Jsme s Biancou jen kámoši. - Nechodíme spolu.
- Tak si dělej, co chceš, Jacku. - Ale…
Tři.
Dva, jedna.
Zdravím vás a vítejte na naší skvělé silvestrovské akci
vysílané živě z legendární Magnolie v Chicagu!
Moc vám děkujeme, že jste sem za námi přišli,
nebo nás sledujete on-line.
Bude to strhující večer
s velice speciálním překvapením.
Než začneme, požádám vás, abyste se zadali.
To se týká i sledujících on-line. Ano.
Báječní a talentovaní Davin Bros
nám to rozjedou a roztančí nás.
Dejte se do toho, hoši.
Super. Necháme lidi zatancovat.
Pak přijde soutěž pro fanoušky.
Ve 23:45 se vrátíte na pódium,
abyste pak o půlnoci
předvedli váš ohromující polibek.
Co říkáte?
- Jasně. Jo. - Jo. Asi jo.
No tak, co se to s vámi děje?
- Nic. - Nic.
Proberte se.
Trochu života, jinak partnerství nezískáme.
Jo!
Doufám, že Bianca o tom překvápku ví. Aby o půlnoci nebyla překvapená.
Cože? Nejsem tady s ní. Přišla sem podpořit nás.
Takhle narvanej jsem klub neviděl už léta!
Jo. Slušná návštěvnost.
Jo. Právě jsem mluvil s jedním z vašich největších fanoušků.
A pořád dokola opakoval, jak je skvělé, že se nikdy nebojíte
jít před fanoušky
s pravdou ven.
Jsem na vás oba tak pyšný.
- Budeme se co nejvíc snažit. - Jo.
Musím na vzduch.
Skvělá práce!
Za vaši účast
získáváte dárkové poukazy do Magnolie!
Zatleskejte jim!
A nyní nastává chvíle,
na kterou všichni netrpělivě čekáte.
Jasně. Veliké překvapení.
Jak už jste si asi všimli,
Hunter a Serena se našim rodinám nepředstaví.
A to proto…
protože…
Co se stalo?
Je to proto…
- Jacku, já to nesvedu. - Proč ne?
- Musím říct pravdu. - Maggie, to nedělej.
Po pravdě řečeno…
no…
Hunter a Serena tady dneska nejsou…
protože se s námi rozešli.
Tak jsme se s Jackem rozhodli…
že budeme předstírat vztah, abychom to zachránili.
Vím, že by tím vzrostla sledovanost…
což by bylo super, ale to není to nejdůležitější.
V průběhu…
jsem si uvědomila, že by to byla…
jen sprostá lež.
Jenže pro mě osobně…
to lež není.
Všem se vám omlouvám.
- Dejte tam reklamu. - Ani náhodou! Je to drama.
Točte to dál.
Maggie má pravdu.
To mě napadlo falešně předstírat, že jsme spolu.
Můj plán ale naprosto nevyšel.
Po celoživotním přátelství…
jsem zjistil, že stojí vždy při mně.
Znamená pro mě víc…
než kariérní postup.
Legendární Judd Crawford se mě zeptal,
jestli bych chtěl mít vlastní rozhlasový pořad.
Má odpověď zní ne.
Nechci žít jediný den, aniž bych viděl svou kámošku…
lásku svého života.
Maggie, miluju tě.
Mrzí mě, že mi to trvalo tak dlouho.
Měl jsem strach.
Jsi ta nejchytřejší…
nejskvělejší a nejhezčí žena,
kterou jsem kdy potkal.
Tenhle song jsem začal psát na střední.
Ano, bylo to psané pro Maggie.
No jo, to mi to trvalo.
Každý z nás asi žije s tím,
že něco skrývá.
V bezpečí svého nitra, schované za úsměv na rtech.
Nevím, co mě čeká,
ale když nebudu riskovat, nic nezískám.
Takže to vyjádřím bez obalu.
Po tom všem
mi došlo,
že ty jsi ta jediná.
Vždycky mi šlo jen o tebe.
Lhal jsem sám sobě,
že se jednou objeví nějaká jiná.
To se ve mně ozývalo dítě.
Ví to chlap, který tu teď stojí,
vlastně to víme oba
a zřejmě to vědí i všichni ostatní.
Že ty jsi ta jediná.
Vždycky mi šlo jen o tebe.
Lhal jsem sám sobě,
že se jednou objeví nějaká jiná.
Žádná taková nikdy neexistovala…
vždycky jsi to byla jenom ty.
Budeš mi stát po boku,
moje celoživotní lásko?
Tak je to přece jenom pravda.
Konečně jsem přišel na to, co mám dělat.
Z hloubi svého srdce vím…
že jsi ta pravá.
Mám něco v oku. Omlouvám se.
Tak co tomu říkáš, Maggie?
Věnuješ mi půlnoční polibek?
Dej mu pusu!
Polib ho!
Políbit!
Jacku, to je neuvěřitelný,
že jsi mi to zazpíval…
a přede všemi.
A žes odmítl spolupráci s Juddem Crawfordem.
Vážně to tak chceš?
Nikdy v životě jsem si nebyl jistější.
Deset, devět, osm,
sedm, šest, pět, čtyři,
tři, dva, jedna!
Šťastný nový rok!
Jsem tak šťastný.
Šťastný nový rok, Steve.
Proběhl kvůli ní pavučinami.
Cože?
Prošel pavučinami jen kvůli ní.
Ani já nechci dělat pořad bez Jacka.
Jde nám to spolu líp.
Máš pravdu.
Vítám vás v našem týmu.
Vím, že jsme se dali dohromady teprve před chvílí,
ale i tak se ptám, jestli chceš být představena rodině?
Bála jsem se, že se na to nikdy nezeptáš.
No teda!
O ROK POZDĚJI
Děkuju.
Za co?
Za nejlepší rok.
Všechno je v pohodě…
a navíc jsem denně s kámoškou i přítelkyní.
Taky ti chci poděkovat,
protože to cítím úplně stejně, už co jsme se poznali.
Hezký výročí.
Co to je?
Ty jsi jedno překvapení za druhým.
Musím být pozorný, abych v Magnolii dostal půlnoční polibek.
Ježíši!
Maminčin prstýnek.
Miluju tě, Margaret Nancy Quinnová.
Po zbytek života chci sáňkovat jen s tebou.
Vezmeš si mě?
Ano!
Ano, vezmu!
Ano, vezmu.
Každý z nás asi žije s tím,
že něco skrývá.
V bezpečí svého nitra, schované za úsměv na rtech.
Nevím, co mě čeká,
ale když nebudu riskovat, nic nezískám.
Takže to vyjádřím bez obalu.
Po tom všem
mi došlo,
že ty jsi ta jediná.
Vždycky mi šlo jen o tebe.
Lhal jsem sám sobě,
že se jednou objeví nějaká jiná.
To se ve mně ozývalo dítě.
Ví to chlap, který tu teď stojí,
vlastně to víme oba
a zřejmě to vědí i všichni ostatní.
Že ty jsi ta jediná.
Vždycky mi šlo jen o tebe.
Lhal jsem sám sobě,
že se jednou objeví nějaká jiná.
Žádná taková nikdy neexistovala,
vždycky jsi to byla jenom ty.
Lhal jsem sám sobě,
že se jednou objeví nějaká jiná.
Ty jsi ta jediná.
Vždycky jsi to byla jenom ty.
Budeš mi stát po boku,
moje celoživotní lásko?
Ty jsi ta jediná.
Tak je to přece jenom pravda.
Konečně jsem přišel na to, co mám dělat.
Z hloubi svého srdce vím…
že jsi ta pravá.
Překlad titulků: Michal Pokorny