Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
Official YIFY movies site: YTS.MX
När folk undrar varför jag inte gillar julen,
är svaret enkelt:
Jag föddes på juldagen.
Mamma säger att det var den bästa julklapp hon kunde få.
Det är en fin sak att säga.
Pappa ville hellre ha kalsonger, men det sa han nog på skämt.
Alla som är födda på juldagen vet det:
Vi får aldrig ett ordentligt födelsedagskalas.
Eller hur? Om vi ens får fira över huvud taget.
Alla klasskamrater är bortresta med sina familjer på jullovet
och öppnar sina julklappar.
25 DEC 1982
Till slut slutade jag fira. Jag ville inte ha kalas längre.
Jag kunde inte tävla mot en mer känd,
älskad och karismatisk födelsedagskompis.
Så, jag började resa bort den dagen.
Jag gick ut med vänner som också avskydde julen,
blev full och låg runt. Det var som en helt vanlig semester.
Tills jag träffade Laura.
DECEMBER 1998
Vi gifte oss och fick barn.
Allt förändras när man får barn.
Det går inte att strunta i julen, för barnen gör det då inte.
Tack och lov är det bara en gång om året.
Herregud!
Jösses!
Ja! Kom igen nu!
KÖPA JULKLAPP TILL MAMMA – KÖPA JULKLAPP TILL LEOZINHO
TACK GOD JUL
GOD JUL 2010 SKÄNK TILL GRANNSKAPSFÖRENINGEN
Läget? Hur står det till?
-Jag har ett erbjudande… -Nej, tack.
-Till barnen, då? -Jag svettas hellre här inne!
Ta det försiktigt, för fan!
Jag ser att du smiter förbi kön!
Du bara låtsas att du inte står där framför alla andra!
Hallå, du knuffas!
Vet ni vad? Jag drar! Ursäkta!
Du ska inte… Ur vägen!
Men herregud!
-Är du inte klok? -Jo, alltså…
En till svärmor, en till mamma, en till morbror och en till mig själv.
Vi älskar panettone.
Va?
Vad fan.
Är den på?
DIN GÅVA ÄR VIKTIG – SKÄNK ETT BARN GLÄDJE
Mamma, lyssna nu. Jag har kokat ris, Victor tar med kalkon,
Luana tar med pavê och Soraia tar med kycklingsallad.
Skinkan är här. Ta bara med potatissallad.
Utan äpplen, säg det.
Mamma, inga äpplen… För sent.
Men vad fan!
Okej, mamma. Vi väntar på dig. Hej då!
Ärligt talat tror jag att hon gör det med flit.
Hon vet att jag avskyr äpplen i sallad, russin i ris och katrinplommon i kalkon.
Det är orimligt att blanda sött och salt!
Man tror att man ska äta en gurka, men så är det en efterrätt.
Folk måste vara så hungriga att de inte ens skalar potatisen.
Sluta gnälla, Jorge! Slå in Leozinhos cykel istället.
-Varför då? -Julklappen ska vara en överraskning.
Leozinho önskade sig en cykel, och han vet att han ska få en.
Han vet till och med vilken färg. Hur skulle det paketet se ut?
Som en cykel, och inte en elefant. Vi kan väl bara knyta en rosett runt den?
-Varsågod. "Hurra, en cykel!" -Julstämningen, då?
-Luanas pojkvän ska ju vara tomte i år. -Leozinho tror inte på tomten.
-Jag har sagt att det är kapitalistiskt. -Vad hemskt.
Aninha tror på tomten. Det gör våra syskonbarn också.
Och jag gillar det.
-Jag ska bara ta en öl… -Nej, låt mig!
Vad gör tårtan där? Jag fyller år imorgon.
Jag vet, men alla är här vid midnatt.
Det är en viktig dag, och barnen älskade idén.
Varför då?
För att alla firar födelsedagar.
Och så älskar de dig.
-Och det gör jag också, dummer. -Gör du?
Tror ni att det är en cykel?
Kanske. Det kan vara vad som helst.
Jag är rädd.
Fattiga riddare!
Så ska det se ut!
Beatriz, rör inte din kusins julklapp!
-Gumman… -Hoppla, pappa!
-Behöver vi en ren till? Räcker inte jag? -Det var du som började.
Roy vill inte leka, så jag får ställa upp.
-Hoppla! -Du börjar bli tung, gumman.
-Min tur! -Gå!
Är du galen? Du är för stor.
Nu räcker det, gumman. Jag får så ont i ryggen.
-Kan vi titta på Ha en Shrektigt god jul? -En annan gång.
Det lovar jag, men inte nu.
Herrejösses!
Min rygg.
-Det är mamma. -Hurra, din mamma!
-Min lilla flicka! -God jul!
-Välkomna. -Tack!
-Ungar! God jul! -God jul!
-Alla barnen är här. -Kom, så går vi in.
Tack för kramen.
Pass på, den är varm!
Ställ den på bordet.
Det bränns!
-Skynda! -Kom igen…
God jul, pappa.
God jul, farsgubben!
Var är efterrätten?
-Luana tar med pavê. -Vänta nu…
Är inte det lite passé?
Den har jag inte hört förut.
-Mormor! -Aninha, vad stor du har blivit.
Ät era grönsaker, annars blir det inga julklappar.
Just det, ät era grönsaker.
-Du också. Du går på diet. -Inte förrän efter nyår.
Samma här. Jag ska sluta röka nästa år.
Jag köpte inga nötter. De blir bara dyrare och dyrare.
-Vad önskar du dig i julklapp, mormor? -Att ha hälsan i behåll, vännen!
Om du säger det så…
-Hej, Jorge! -Åh, jösses!
Tror du att regeringen får sitta kvar?
-Har Roberto Carlos börjat än? -Förmodligen. Gå och se efter själv.
Detta helvete!
Så, var det jul igen, swagger!
-Swagger? -"Svåger" på engelska. Come on.
-Får jag en? -Ta min. Jag vill inte ha den nu.
Dina skämt är som Victors.
Hoppas nästa år blir bättre. Du ska veta hur tufft det har varit.
-Nej tack! -Jag har en grym affärsidé.
Det är inte vad som helst. Jag kommer att bli rik.
-Smyckesbranschen. -Ska du börja smuggla? Förra gången…
Nej, jag lärde mig en läxa. Jag ska tillverka smycken.
Visste du att när man slipar en ring eller ett halsband av guld,
så får guldsmeden behålla guldstoftet?
-Vad intressant. -Eller hur?
Så, jag får guldstoftet, utöver min vanliga lön!
-Jag kommer att bli rik! Vi ska bli rika! -Det är fan på tiden.
Men hör här…
Du vet, det har varit tufft…
-Jag har två barn, och… -Visst, hur mycket?
-Tror du att jag skulle be om pengar? -Hur mycket?
Så mycket du kan avvara.
Glöm inte att det är jul.
-Jag skriver en till. -Tack.
Där är din gammelmorfar Nhanhão. Och det där är jag.
Oj! Är det där verkligen du?
Herregud…
Levde han en gång i tiden?
-Lägg av, Bia. Han lever fortfarande. -Precis.
Även om det inte ser ut så.
-Nhanhão har fått en stroke. -Vad är en stroke?
Det spelar ingen roll. Han är världens bästa pappa.
Han arbetade som jultomte i flera butiker varje jul.
Se här!
-Han ser faktiskt ut som tomten. -Ja.
Den allra finaste.
Han älskade att klä ut sig, leka med barn och ge dem julklappar.
Han längtade så till julen.
Det var hans bästa tid på året.
En del barn…
…trodde verkligen att han var tomten.
Jag saknar att ha pappa här…
…hos mig.
Han är här, mamma.
Mer närvarande än vi tror.
Du, Teodora…
Du får gärna ta med din pappa och umgås på tu man hand.
Det gör inget alls.
Vart ska du?
Victor kan också följa med. Han bor själv med den där typen…
Jag är änka, Jorge, och jag har en inflammation i innerörat.
-Jag kan inte ta hand om honom ensam. -Nej, då!
Jag bara sa så för att du såg så rörd ut.
Det skulle göra er gott att umgås. Vad sägs om i en månad?
Du och Laura fick huset. Vill du ändra upplägg nu?
-Nej… -Det här är inte rätt tid eller plats.
-Varför inte? -För att det är jul!
Jag vet, och då ska man dela med sig.
Så, varför inte dela på Nhanhão?
Han kan vila upp sig hos Luiz Cláudio. Han gör inte särskilt mycket ändå.
Pappa, farfar är i telefon!
Tack gode Gud!
-Vi får diskutera det sen. -Det finns inget att diskutera.
Nu ska vi äta!
God jul till dig också, gamle man.
Det är okej, pappa. Jag förstår. Det är som det är.
Du kan komma nästa gång.
Ja, vi fick julklapparna. Och barnen mår bra.
Jag saknar dig också.
Jag lovar att försöka hälsa på dig nästa år.
Victor och Soraia bråkar!
Helvete.
God jul, pappa. Vi hörs vid nyår.
-Var inte så respektlös! -Jag kräver också lite respekt!
Det är jul, hörni!
-Fan ta julen! -Det var onödigt.
-Vad händer här? -Han gnäller på urringningen.
-Vad är felet? -Han säger att den är slampig.
-Och det är den också! -Gaggiga gubbe!
Säg inte så till en gaggig person! Då gör honom bara gaggigare.
-Jorge! -Ja?
-Så, jag är gaggig? -Inte bokstavligen gaggig.
Det är mer som: "Där går han, den glada och gaggiga mannen."
Nu räcker det!
Ni förtjänar varken mitt sällskap eller min kalkon!
-Nej, vänta! -Det var droppen!
-Följ efter honom! -Ska jag hämta kalkonen?
Vänta, Victor!
Han har haft den i armhålan.
Hallå, ge hit den där!
Nu är pavên här!
Var är Joca?
-Vi har gjort slut. -Va?
Snacka om nyheter!
-Lägg av, mamma. -Du nöjer dig inte med nån.
-Varför gjorde ni slut? -Han gav mig billiga smycken i julklapp.
-Var det bara därför? -Syrran!
Låt mig förklara.
Ni måste vara snurriga. Det är ändå jul.
Jag är ung och snygg, och han har pengar.
Jesusbarnet föddes vid jul.
-Var är min julklapp? -Det har hon rätt i.
-Kan du röka där ute? -Barnen är inte här.
Dessutom fick jag veta…
…att han var fet.
Jaså? Han väger 120 kilo, och du fick veta det idag?
Bättre sent än aldrig.
För Guds skull, Luana!
Han skulle vara tomte här. Vem ska jag få tag i nu?
Det blir ingen kalkon för oss. Det är bara att glömma den!
Det var riktigt hemskt att se.
Han ramlade när han sprang och tappade kalkonen.
Det var kul att se.
Det gick som i slowmotion. Kalkonen som rullade…
Jag sprang ikapp den, men den var så flottig
att den gled ur händerna och jag kunde inte hålla den kvar.
Han slängde in den i bilen, och jag blev spyfärdig
av tanken på att han skulle äta den sen ändå.
Man kan alltid göra spaghetti och korv i en tomatsås. Barnen älskar det!
Riv bara lite ost över.
Ska vi…? Vad är det?
Jag vill inte, Laura.
Jag klarar mig utan kalkon och min morbror på jul,
men inte utan en tomte.
Du behöver bara ta dig upp på taket och låtsas att du har med dig klappar
som faller ner där…
…bredvid julgranen, okej?
-Du behöver större mage. -Varför då? Jag är fet så att det duger.
Jag tar säcken… Herregud!
Ligger det en tomtenisse i den?
Vad är det i? Stenar?
Barn? Leozinho?
Vilken totalt värdelös dag!
Värdelös!
Du, gamlingen. Stofilen?
Det borde vara du som gör det här, inte jag.
Du har redan skägget och utseendet…
Jag gillar inte ens julen, ändå måste jag göra det här!
Du ska få veta…
…vad julen är bra för.
Laura!
-Kom! -Vad är det?
-Den döende, han som snart ska dö… -Vad är det?
Det var nåt som gjorde att han rörde på sig!
Det kan inte vara sant. Han har suttit still i flera år.
-Han pratade med mig! Jag lovar! -Visst. Kom nu.
-Ta med säcken. -Älskling…
-Vad gör du? Tror du inte på mig? -Jo, visst.
Säg nåt till henne!
-Det är ditt barnbarn. -Lägg av.
Förlåt, morfar.
-Kom nu. Det är dags. -Men han…
För Guds skull, säg nåt!
Kom nu.
Detta ljus som vägleder dig…
Han pratade, Laura! Och rörde på sig. Han pekade på mig!
Prata i den här ifall du behöver nåt.
Jag testar.
Vad ska jag med den till? Prata med nissarna?
-Bra idé! -Försök inte.
-Du börjar komma i julstämning. -Inte alls.
Det kommer att gå jättebra. Gå nu, de väntar.
Du framstår som helt galen. Som en psykopat!
-Gå nu! -Jaja…
-En puss. -Okej.
Hörni, jag har nåt att berätta!
I år har jag förberett en överraskning.
Vi kommer att se tomten där uppe!
Är ni beredda?
-Ja! -Ja!
Sladden!
Snart blir det magi. Det är nu som julen börjar!
Ett, två, tre… Nu!
Blunda nu, allihop!
Alla blundar och önskar
att tomten ska komma med julklappar.
Musiken!
Fortsätt blunda!
Du kan komma, Jorge.
Ja, sätt på den.
Snart är han här.
God jul!
-God jul! -God jul!
Se vad jag har här!
Så härligt! Åh, herregud.
Vem vill ha julklappar?
-Jag! -Jag!
Jag!
Då klättrar jag ner för skorstenen
-och lägger… -Nej, det behövs inte.
Det behövs inte! Gå upp igen!
Nej, sluta! Gå upp!
Gå upp igen, Jorge.
Det där behövs inte. Det är onödigt.
-Vakna, pappa! -Lilla gumman…
Jag vill sova lite till. Jag är jättetrött.
Kan vi titta på Ha en Shrektigt god jul?
Vi kan titta på den sen, okej?
Jag vill sova lite till. Jag är trött.
Får jag en cykel av tomten?
-Du önskade dig en docka. -Nej, jag önskade mig en cykel.
Din bror önskade sig en cykel. Du ville ha en docka.
Nej, jag ville ha en cykel.
Okej, älskling. Ta det med din mamma och låt mig sova. Jag är trött.
Mamma, jag vill inte ha en docka!
Va?
-Laura, var är min blå tandborste? -Vet inte, Jorge. Din är den röda.
Men…
Jaja, strunt samma.
KÖPA JULKLAPP TILL LUANA – KÖPA JULKLAPP TILL VICTOR
Leozinho.
-Har du blivit större? -Inte vet väl jag?
Varifrån fick du skateboarden? Det är farligt! Du kan skada dig.
-Du gav mig den i present. Minns du inte? -Jag?
Gubben har blivit tokig.
-Hej, älskling. -Hej, älskling.
-Vad bakar du? -Din tårta.
Jag hittade ingen bra, så jag bakar en själv.
Varför äter vi inte den i kylen?
Va?
Det här ska köpas till julmiddagen.
En julmiddag till? Gårdagens rester, då?
Va? Vi åt pizza igår. Ta en kopp kaffe, så vaknar du till.
Okej.
-Hej, Jorge. God jul! -Julen för inget gott med sig.
Min bil har blivit stulen. Nu står en annan bil på min plats!
Kan du kolla övervakningsfilmen, så att vi hittar idioten som stal den?
Och idioten som parkerade på min plats.
Ta ett djupt andetag, Jorge. Din bil står ju där.
-Kul skämt. Är du komiker? -Ståuppare!
Det där är inte min bil.
Om det är min bil, så kan jag trycka på knappen…
…och så…
-Det är visst nån som har druckit… -Vart blev det av respekten?
Vad är det här? Ombytta roller?
På tal om det… Jag samlar in pengar från alla som inte har bidragit än.
Som en julgåva.
Vanligtvis ger man runt 300 realer, men du väljer själv.
Så, det går bra nu? Gåvorna lönar sig?
Du, jag har redan skänkt pengar.
Jag vill inte ha nåt bråk. Ja, du har betalat, men det var ifjol.
För Guds skull, vad pratar du om?
Tror du att jag är dum? Jag gav dig pengar igår…
GOD JUL 2011 SKÄNK TILL GRANNSKAPSFÖRENINGEN
Jorge!
Hallå… Han glömde att ge pengar.
-Laura! -Vad du skräms! Vad är det?
-Vad är det för datum? -24 december.
Inte en chans! Det var igår. Idag är det den 25:e.
Vad säger du?
Det måste bero på den dumma banderollen och att det står "2011".
Jag vet att man börjar sälja panettone i augusti, men nu har det gått för långt!
Att sätta upp den redan nu… Vi har precis firat jul. Det är absurt!
Det är inget fel på den. Idag är det 24 december 2011.
DECEMBER 2011
Jorge, vad är det?
-Vad är det? Det är 2011. -Åh, herregud…
Du minns väl semestern hos Ricardo och Priscila i Angra?
Nej.
Aninhas balettuppvisning i september?
-Du tog bilden. Minns du det? -Nej.
Nyårsafton i Búzios, här på hotellet med min syster.
Skallskadan hade läkt här. Minns du?
Jag minns förra julen som om den vore igår.
Victor tog med sig kalkonen och gick,
din bror bad om pengar, din syster var nybliven singel
och jag klädde ut mig till tomte och ramlade…
-Vad hände efter det? -Hela året hände.
Varför minns jag inget?
Det måste bero på skadan. Minnesförlust kanske.
Du måste träffa en läkare!
Jag vet inte ens vad det kan vara, och nu är det jul igen!
Hur ska jag få en tid?
Vilken ful tavla.
Du köpte den.
Jag?
-Det är det dummaste jag har hört! -Tänk på saken, Laurita.
Om jag förlorade minnet när jag slog i huvudet,
borde det komma tillbaka om jag får en smäll igen.
-Har du sett det på tv? -Ja.
-Vad ska du säga? -Vad tror du?
Att deras pappa behöver bli slagen i huvudet.
-De gillar det! Det är som en lek. -Inget barn skulle gilla det!
Jo, självklart.
Får jag slå, pappa?
Nej, jag först!
Se!
-Alla ska få slå. -Nej, ingen ska slåss!
Ni får inte slå pappa. Det är löjligt!
Snälla, mamma. Det blir kul!
-De vill hjälpa sin pappa. -Nej, de vill bara ge dig spö!
Ni ska inte hålla på med sånt vid jul.
Det är faktiskt ren och skär kärlek.
Eller hur?
Så kul!
Får vi slå dig nu?
Det där är för mycket kärlek.
-Vem bjöd hit dem? -Det gjorde vi. De har ett basebollträ.
Aj, då…
-Varför har du hjälm på dig? -Ja, det blir inte lika kul.
Som skydd. Jag är rädd. Hör ni det?
Inte på rumpan!
Det är inte tillåtet.
-Det var inte det vi sa… -Jo!
-Herregud! -Pappa!
Okej, nu räcker det!
-Krig! -Nej! Vad håller ni på med?
-Röstade jag på den dåren? -Ja.
Det skulle jag aldrig göra. Ljug inte för mig, Laurita.
Det är sant. Du kampanjade till och med.
-Varför röstade jag inte på… -En skandal fick dig att ändra åsikt.
-Nu byter vi ämne. -Ja, okej.
Politiken klar. Nu familjen.
-Hur går det för barnen i skolan? -Som vanligt.
De går på sina lektioner, de är friska och de håller på att växa upp.
Aninha fick godkänt. Inte Leozinho.
-Kuggade han? -Sånt händer.
Och han fick en skateboard ändå? Vi är för snälla. Det är oacceptabelt!
-Jag pluggar med honom varje dag. -Ja, förut.
Efter att du blev befordrad, har du inte tid för nåt.
Befordrad?
-Är det sant? Är jag chef? -Ja.
Du tar jobbet med hem så ofta att du knappt har tid för oss.
Jag har fått högre lön! Så, det var ett bra år ändå.
-Därav bilen. -Jippi!
Det ska bli kul att få se lönen.
Har Maércio fått sparken? Han stjäl.
-Det vet jag såklart inte. -Jag skulle tro det.
Ja! Där fick du, Maércio!
-Jorge! -Ja?
-Vi pratade om Leozinho. -Just det.
Vi kan anlita en privatlärare. Jag säger det till honom.
Nej, säg inget. Inte förrän du får minnet tillbaka.
-Jag vill inte att de ska tro att du är… -…den som bestämmer!
-Knäpp, Jorge. -Om du säger så…
Är du klar nu? Hembiträdet kommer inte idag.
Ja, jag är klar.
Har vi ett hembiträde?
-Tror ni att det är en cykel? -Kanske!
Jag är rädd.
-Här kommer jag. -Så ska det se ut!
Beatriz, rör inte din kusins julklapp!
Vad är det, Jorge?
Jag avskyr julen, och nu är det den andra i rad.
-Allt är likadant. -Koppla av, älskling.
-Vad är det där, Aninha? -Det är en leksak.
-Vem har du fått den av? -Av dig! På barnens dag.
Ta dig samman nu.
God jul, hörni!
Älskling!
-Hej, mamma! -Laurinha!
-Mormor! -God jul!
Oj, vad fina ni är.
Pass på, den är varm.
-Fan, jag glömde det. -Ställ den där.
God jul, pappa.
God jul, farsgubben!
-Var är efterrätten? -Luana tar med pavê.
Vänta nu… Är inte det lite passé?
-Mormor! -Aninha, vad stor du har blivit.
Ät era grönsaker, annars blir det inga julklappar.
Just det, ät era grönsaker.
-Du också. Du går på diet. -Inte förrän efter nyår.
Jag ska sluta röka nästa år.
Jag köpte inga nötter. De blir bara dyrare och dyrare.
Vad önskar du dig i julklapp, mormor?
-Min hälsa! -Hälsan.
Det andra kan jag skaffa själv.
-Hej, Jorge! -Åh, jösses!
Tror du att regeringen får sitta kvar?
-Hörni! -Herregud!
-Har Roberto Carlos… -Det har börjat.
Roberto…
-Tjena, swagger! -Du skrämde skiten ur mig.
-Så, det hemska smeknamnet är kvar… -Året gick så fort.
-Jag hann knappt blinka. -Samma här.
Hoppas nästa år blir bättre. Det är ständigt ont om pengar.
-Jag vet. -Men annat är det för dig.
Jag hörde om din befordran idag.
Jag också.
-Vadå? -Vet du vad? Vi får det överstökat bara.
-Vi går direkt på sak. -Låt mig berätta om min idé först.
-Det behövs inte. -Jag odlar shiitake.
Jösses…
Man odlar svampen inuti en stock, vattnar tre gånger om dagen,
skakar ordentligt och sen växer det som bara den!
Nu blir jag rik, swagger! Jag har redan två kunder.
Två? Jag undrar om du kan hantera det.
-Hur mycket? -Vadå?
-Tror du att jag vill ha pengar? -Hur mycket?
Så mycket du kan avvara.
Vänd dig om. Det är blött där.
-Så ja. -Jag betalar tillbaka med ränta.
-Visst. -Glöm inte att det är jul.
Om jag ändå kunde det.
Jag vet att du inte kan komma, pappa. Du sa det igår… Förra året.
Jag är nog lite lullig av spriten.
Jag saknar dig också.
Har vi inte setts i år?
Jag måste verkligen jobba mycket.
Det gör inget, pappa. Jag lovar att hälsa på under semestern.
Älskar dig också.
Är allt väl, Jorge?
Ja, Teodora.
Jag behöver bara ett bloss.
Sen när röker du?
Det vet jag inte.
Laura sa att du har smygrökt.
Jaså?
-Varför har hon inte sagt nåt? -Måste hon? Du vet väl vad du gör?
Ja, såklart, det är bara det…
Jag behöver ett bloss till.
Jorge!
Sluta röka! Det blir din död.
-Morbror Victor… -…tänker ta kalkonen och gå.
Varför tar han inte med kycklingsallad?
Och du måste sluta röka.
-Gör nåt, Jorge! -Jag kommer.
-Sexistiska svin! -Sant.
Jag tänker gå härifrån!
Jösses, vad håller ni på med nu?
Victor, nu räcker det. Gör du så här igen?
Vi fick ingen kalkon igår. Håller du på nu igen?
Inte vi heller. Det är jul idag.
Vi behöver väl inte bråka idag?
Han förolämpade mig, Laura. Han påstår att jag ligger runt.
Vad oförskämt av dig, Victor. Joca har varit här i flera år.
Grattis till viktnedgången.
-Jag var orolig där ett tag. -Vadå?
-Joca var här ifjol. Han heter Marcão. -Förlåt! Omsättningen är hög.
-Det är svårt att hålla koll. -Jag sa ju det! Hade jag fel?
-Du är skyldig mig en ursäkt. -Absolut inte.
-Be om ursäkt nu! -Jag pratar inte med dig.
Det behövs inte heller.
Ni förtjänar varken mitt sällskap…
-Nu börjas det. -…eller min kalkon.
-För Guds skull! -Det var droppen!
Kom igen, inte idag.
Ta hand om det, ni. Jag har ärligt talat ingen…
Älskling…
Jag orkar inte fira jul med din familj igen.
-Det var bara en dålig dag. -Två dagar i rad för mig.
Nästa år minns du säkert allt. Slappna bara av nu.
Det är ett helt år till nästa jul.
Jag hoppas det.
-God natt. -God natt.
GOD JUL 2012 SKÄNK TILL GRANN…
Nej, nej, nej…
-Laura. -Ja?
-Det har hänt igen. -Åh, nej!
-Var är barnen? -Hos mamma.
-Se om du minns nåt. -Nej, vi måste uppsöka läkare på en gång.
Uppsöka läkare?
Du har gjort en massa tester.
-Och ingenting är fel? -Nej, allt ser bra ut.
Men på juldagen minns du allt förutom just julafton.
Och vad sa läkaren?
Han rekommenderade dig att vila och vänta tills det är juldagen igen.
Minns du verkligen ingenting?
Inget alls. Allt jag minns är förra julen.
Nån måste ha kastat en förbannelse över mig eller nåt…
-Det var han! -Va?
Han sa att jag skulle få veta vad julen är bra för.
Det är du, va? Du uttalade förbannelsen!
-Han har inte pratat på flera år. -Jo, med mig för två dagar sen!
Nu tar du och bryter den här förbannelsen!
Låt honom vara, Jorge.
Förlåt, morfar. Han är bara stressad.
-Vad är det nu? -God jul, Jorge.
Dra åt helvete!
Vem var det?
-Oswaldinho tiggde pengar! -Nej, jag bad honom om en tjänst.
-Vadå för tjänst? -Att komma med födelsedagstårtan.
Ojdå…
Grattis på födelsedagen, Jorge.
Jag kände inte igen dig, Oswaldinho. Du måste ha färgat håret.
Du tappade ett öga.
Så ja.
Ska vi ge honom vår julgåva?
-Han har redan fått. -Jaha, okej.
-Vill du ha en kopp kaffe till tårtan? -Gärna utan socker.
Hämta en kopp kaffe utan socker.
Jag tar och fixar med det här. Det ska nog bli bra.
Nu ska vi se…
Så där, ja. Vill du ha mustasch eller getskägg?
-Helst mustasch. -Snyggt!
Slicka inte.
Det kom lite spya.
Jag ska hämta…
Potatissallad, och kalkonen är varm.
-Mormor! -Mormor!
Alla barnen är här!
-Var är efterrätten? -Luana tar med pavê.
Vänta nu… Är inte det lite passé?
Ta det försiktigt! Granen välte nästan.
Det är så här pyramiden fungerar. Det är himmelriket! Man blir så rik.
Ni förtjänar varken mitt sällskap eller min kalkon!
-Nej! -Den är min! Ur vägen!
-Den är min! -Stoppa honom!
-Ge hit den! -Stoppa honom!
SÖMNTABLETTER
Jorge.
Jorge?
VÄCK MIG IMORGON ÄLSKAR DIG
Jisses, Laura! Du skrämde mig.
-Hur länge ska du gömma dig? -Hur länge, vadå?
För säkerhets skull ska jag se vilken dag det är.
Det är jul!
Ännu en jul, alltså?
Ännu en jul med din familj som gnäller, äter panettone och russin
och pratar om året jag inte minns.
-Jorge… -Jag undrar en sak.
Vilket år är det? 2030? 2040?
-2021. -Jag var väldigt nära.
Strunt samma, jag skulle ändå inte minnas det.
Den här tiden på året är jag den galne farbrorn.
Förresten, hittade jag ett botemedel?
-Du gav upp för fyra år sen. -God natt, då!
-Se! -Jorge!
Vi saknar dig ju.
-Det är som vilken dag som helst. -Nej, det är jul. Vi vill ha dig hos oss.
Till och med Victor frågar efter dig varje år.
-Tar han fortfarande kalkonen och går? -Ja. Jag gör alltid en extra.
Du är bäst.
Jag vet att du vill mitt bästa, men jag stannar i sängen idag.
-Mamma? -Hej! Kom in bara.
-God morgon. -God morgon.
Gumman, vad stor och vacker du har blivit.
-Hur mår du, pappa? -Bara bra.
-Kul att du är vaken, gamle man. -"Gamle man"?
Du har glömt…
-Behöver ni nåt från affären? -Ja, det hänger en lista på kylen.
-Får jag skjuts till Nanda? -Visst.
-Du kan väl säga nåt snällt om mig? -Ja, om du klipper dig.
"Gamle man"?
-Låter jag Leo använda min bil, Laurita? -Nej, han har en egen.
-Vem fick han den av? -Av dig.
-När han kom in på den tekniska högskolan. -Framtiden ser ljus ut!
-Vad är det där? -Vadå?
-Skiten i mitt ansikte. -Din mustasch.
Jag ser ut som Super Mario.
-Säg att jag inte har mustasch. -Den sitter ju där.
-Jag avskyr mustascher. -Jag med.
-Varför säger du inget? -Jag har försökt.
Nu ska mustaschen bort!
Lova mig att du aldrig låter mig odla mustasch igen.
Jag ska försöka, men du älskar det.
Hur kan man gilla nåt sånt?
Folk förändras.
Jo tack, jag vet. Jag känner att huden börjar bli tunnare.
-Du mognar. -Den saknar lyster.
Se bara på rynkorna.
Jag får injicera lite botox här och på sidorna.
-Du har redan gjort det. -Har jag?
Där ser man. Då tar jag väl en dusch…
Jag har en viktig sak att berätta.
-Jorge… -Jag ska bara duscha först.
Låt mig…
Det var just det.
Jag vaknar och inser att jag har gjort en kranskärlsoperation.
Två, faktiskt.
-Jaha. Kan jag dricka det här? -Ja, det är koffeinfritt.
Toppen.
Hur blev det så här?
För att fatta mig kort så är det på grund av jobb, stress, brist på träning
och din hemska vana att smygröka.
Men, älskling…
Har jag kvar mina andra organ?
-Njurar, lever? Är jag hel, så att säga? -Ja.
Förutom en testikel.
Herregud! Vänta nu…
Du får inte säga så där! Jag har opererats.
Jag kan inte hjälpa det.
Hej, pappa.
-Trevligt att träffas. -Ni har träffats förut.
Gammelmorfar.
-Hej, trevligt att träffats. -Ni har hälsat.
-Jag är imponerad. -Visst har de blivit stora?
Morfar Nhanhão lever. Han är odödlig!
Han måste ha en pakt med djävulen.
Om ni fotar honom kommer en ande att visa sig. Jag lovar!
Har du stuckit ett svärd i en sten eller nåt?
Som kung Artur, fast du sa: "Jag dör den dagen svärdet dras ut."
Ska vi leta efter det och få det överstökat?
Mamma är här.
-Välkomna. -God jul, Laurinha.
-Lilla gumman. -Mamma.
Se vem som är med i år! Vilken överraskning.
-Mår du bra, Jorge? -Ja, Teodora. Och du?
Laura har berättat om ditt tillstånd.
Jaså, har hon? Så fint.
-Alla vet. -Det är ju underbart.
Ska vi gå in?
-Victor! Vad står på menyn idag? -De lät mig inte ta med kalkon.
Jaså? Undrar varför.
-Så, jag tog med pavê. -Är inte det lite passé?
Vaknade du bara för att säga nåt så dumt?
-Herrejösses. -Din stofil!
Tjena, swagger!
-Jag har en affärsidé. -Härligt.
Innan du hinner säga nåt… Be inte mig om pengar.
Jag vet inte ens hur mycket jag har.
Är du inte klok? Jag har aldrig bett dig om pengar.
-Aldrig. -Va?
Laura sa att du lider av minnesförlust.
Och jag vill bara säga att jag aldrig har bett dig om pengar.
Aldrig hänt!
Tvärtom! Jag är här för att du…
…är skyldig mig pengar.
Jag ska säga dig en sak, innan jag råkar ge dig en snyting.
Jag är ingen idiot, jag lider bara av minnesförlust.
Jag minns ingenting på hela året förutom just julaftnar.
Alla julaftnar minns jag! Förstår du det?
Hur vet du att jag är skyldig dig pengar om du inte minns året i övrigt?
Jag betalade tillbaka lånet i juli.
-Nu hittar du på. -Jag har betalat.
-Jag betalade i juli. -Försöker du hypnotisera mig?
-Jag vill inte ha pengar… -Du…
-Din mobil ringer. -Nu ska du få höra.
-Han försöker hypnotisera mig. -Det kan vara viktigt.
Det är din sekreterare Márcia. Hon vill nog önska god jul.
-Har jag en sekreterare? Vad ska jag säga? -Hör här.
-Svara. Mamma gillar inte henne direkt. -Okej, jag förstår.
Hej och god jul, Márcia.
Dra åt helvete, din jävla idiot!
-Va? Det måste ha skett ett missförstånd. -Ja, för att jag litade på dig!
-Allt bra? -Jadå, älskling.
"Älskling"? Kallar du henne fortfarande det?
Det här är…
-Du lovade att vara med mig idag! -Jag kan inte prata just nu…
-Regeringen håller nog. -…eller nånsin.
-Det är ingen bra dag för mig. -Och den kommer att bli värre.
Om du inte möter mig på fiket bredvid kontoret på en gång,
så kommer jag dit och ställer till med en scen inför hela din släkt!
Jag vill bara säga en sak…
-Vad är det? -Din tårta.
-Gillar du den? -Min tårta?
-Absolut! Men var är körsbären? -Det är jordgubbar på.
Körsbär är ett absolut måste. Jag går och köper.
-Vad håller du på med? -Jag ska köpa körsbär.
-Du gillar inte det. -Jag har inte smakat på tio år.
-Jag kanske gillar det nu. Jag går ut. -Måste du göra det precis nu?
-Jorge? -Jag ska köpa körsbär.
-Jorge! -Det går fort.
Jag vill bara önska en god jul, Jorge.
Jag samlar in julgåvor även i år.
Gud ser allt.
Låtsas som ingenting. Som ingenting!
Ingen får se oss här.
Du ska veta att jag älskar min familj.
Vad jag än har sagt eller lovat dig, så kan du glömma det. Punkt slut.
Du är definitivt attraktiv.
Jag har tittat runt här inne, och du är precis min typ.
-Är du helt galen? -Ja, det är helgalet.
Det kanske låter galet, och även om det sårar dig, så kan vi inte ses mer.
Så är det. Vi kan inte träffas längre.
-Jag förstår… -Vem är han, Joana?
Joana vem då?
Allt bra med dig?
Visst är det varmt här inne? Är du sjuk?
Jag ska säga dig en sak, nu när… Du har minst 38 grader.
Nej, låt mig förklara.
Jag trodde att hon… Inget illa menat, men jag trodde att hon var min…
Din vadå? Idiot!
Jorge? Jorge!
Där är hon! Jag var bara lite förvirrad.
Förlåt. Jag ser så dåligt utan glasögon.
Hej, trevligt att träffas. Du måste vara Márcia.
Är det där verkligen det bästa du kan komma på?
Eftersom vi känner varandra, har jag väl berättat om min minnesförlust?
Har jag det?
Din selektiva minnesförlust? Är du seriös? Tar du mig för en idiot?
-Alla tittar. -Hör här nu.
Du har rakat av mustaschen för att framföra ett budskap.
-Nej, för att den var gräslig. -Du odlade den för min skull!
-Jag gillade den. -Vänta lite nu…
Snälla, försök att förstå. Jag vet inte ens vem du är!
Jag är inte den Jorge som du tror.
Jag är en annan Jorge från flera år sen.
Den Jorge som du känner existerar inte.
Du är en spännande kvinna. Du behöver nån bättre.
-Puddingen… -"Puddingen"?
Tänker du låta våra fyra år tillsammans gå till spillo?
-Fyra år? -Ringen…
Den här gav du till mig.
Minns du?
Snälla… Lyssna noga nu. Jag säger det bara en gång.
Vad är det?
Jag vet inte vem du är! Jag har ingen aning om vad du pratar om.
Du måste tro på mig. Får jag be dig om en sak?
Om jag skulle böna och be att få dig tillbaka,
så lova att du säger nej.
Jag är inte den Jorge!
Det är inte den jag är. Du måste tro mig.
Du är sinnessjuk. Det är enda förklaringen.
Du vet inte vad du vill.
-Jo. -Nej.
-Jo. -Visst…
Jag älskar min fru!
Jag vill vara med min familj. Jag älskar dem!
Och jag vill aldrig odla mustasch igen.
Jag trodde att du var annorlunda.
-Du är gaggigare än nånsin -Ni förtjänar varken mitt sällskap…
-…eller min pavê! -Vänta!
-Pavên är min! -Nej!
-Stoppa honom! -Följ efter!
Stoppa honom, mamma.
Laura…
Hur är det mellan oss?
-Vad är det för fråga? -Det är bara det…
Vid jul brukar man tänka på sitt liv och människorna i sin närhet.
-Du har inte sagt nåt om oss. -Jag kanske inte vill det.
Du minns det ändå inte, så det är ingen idé.
Varför väckte du mig i så fall i år?
Vill du verkligen veta?
Ja, älskling.
Jag tycker om…
…att jag kan se på dig nu…
…och se den Jorge du var för tio år sen.
Jag tycker om hur du ser på mig.
Jag saknar att du kallar mig "Laurita".
Vilket jag avskydde förut.
Du vet, Jorge…
Vid jul…
…påminner du mig om hur vi hade det förut.
Eller åtminstone vad jag betydde för dig.
God natt.
Sen kan jag inte texten
-Gillar du överraskningen, puddingen? -Vad gör jag här?
Men Gud, Jorge. Så, det är sant? Minns du ingenting?
Vad gör jag här?
-Helt otroligt. Du lämnade Laura… -Herregud!
Skilsmässan är på gång, och vi har bott här i fyra månader!
Nej!
Det kan inte vara sant! Det måste vara en mardröm.
-En mardröm… -Nej, det är det inte. Sätt dig.
-Stanna hos mamsen. -Jag vill inte!
-Mamsens sötnos! -"Mamsen", så fan heller!
-Jag vill inte titta på dig. -Det ska du!
Nu ska du lyssna på mig.
Jag vet att julen är en förvirrande tid för många människor.
Folk kan bli lite galna.
Nej, släpp mig!
Det är jag som bestämmer över mitt liv. Jag har kontrollen!
Och i mitt liv är inte du min fru! Jag vill ha min älskade fru tillbaka.
Vad gör det här monstret i mitt ansikte igen?
-Jag tänker raka av den. -Nej!
-Sluta! -Nej!
-Du rör inte mustaschen! -Jo, det gör jag visst!
Jag har lovat dig att jag inte ska låta dig raka av den!
Jag har tagit en krav maga-kurs i självförsvar.
Det var taskigt av dig att slänga ut rakhyveln.
Jag gjorde precis som du bad mig om.
Eller åtminstone hälften av det.
Nycklarna.
Älskling, vad sägs om att fira jul här hemma idag?
Jag har en underbar julgran, och så har jag bakat en makalös tårta.
Den är kalorifattig.
Julgranen suger, du har köpt tårtan och kalla mig inte för "älskling".
-Nycklarna. -Jorge.
Vi behöver prata.
Jag vill inte prata med dig.
Om du inte vill lyssna på mig, så får du lyssna på nån annan:
dig själv.
Jorge?
Hej, Jorge.
Halloj!
Jag ser nog lite märklig ut, som en helt annan person.
Men jag är faktiskt den du är imorgon.
Och dagen därpå också. Jag är den du är hela året.
Är den idioten jag?
Så charmig!
Jag är den normala…
…och spontana du.
Du ska veta en sak, Jorge…
Jag älskar Márcia. Du älskar Márcia.
Du har en typ av schizofreni…
"Schizofreni"? Verkligen?
Du lider av julsymtomaptisk… Julsymtomatik… Julsymt…
Du blir lite knäpp på julafton.
Du anar inte hur makalös du är.
Du är en underbar, fantastisk, sexig och snygg man. En riktig karlakarl.
Du är ärligt talat ett riktigt kap!
-Värst vad ödmjuk jag är. -Du är lite självupptagen.
Det är därför som Jorge, eller jag själv,
på Márcias inrådan… Nej, jag menar läkarens inrådan…
…spelar in den här videon… Den här filmen…
Det här klippet.
För att visa dig ditt underbara liv med den fantastiska människan…
…som…
…Márcia är.
Du skrev det där, va?
Nu.
Det här är du, Jorge.
En lyckad och lycklig man.
Varje morgon äter du en nyttig frukost
tillsammans med din otroliga tjej Márcia,
som redan har nämnts några gånger.
-Varför ger du mig fågelmat? -Det är kalorifattigt.
Efter den nyttiga måltiden
börjar dina peristaltiska rörelser fungera som de ska,
och du kan ta hand om din hälsa, käre gamle Jorge.
Du tränar till och med sätesmusklerna, vilket din snygga flickvän diggar…
"Diggar?" Ja, diggar.
Efter ett intensivt träningspass…
…gör du dig i ordning för jobbet.
Som affärsmän vet du att utseendet är viktigt.
Här är du på väg till jobbet.
Du fick högre lön i år.
Applåder! Bra jobbat, kungen. Det har du förtjänat.
Du är också en fantastiskt bra förare.
Här ser man dig köra till jobbet. Jättefint.
Hoppsan! Håll koll på vägen, Jorge.
-Varför ser jag så dum ut? -Varför har du så lågt självförtroende?
Du älskar att umgås med familjen.
Men också att hitta på roliga saker! Du kan vara riktigt munter ibland.
"Munter" är att ta i. Det är bara för mycket.
Du är en gammaldags romantiker.
Sexig…men också cool.
Vilken nolla han är! Vad gör han för miner?
Du har ett vilt sexliv.
Varje torsdag äger en privat fest rum.
-Har du filmat oss? -Ja.
Titta bara.
Vänta…
Jag var inte ens beredd.
-Kom igen nu, puddingen. -Det gör ont.
-Så sexigt. -Aj, mitt öga!
På helgerna spelar du golf med vänner.
Det är en sofistikerad och invecklad sport.
Det här är ditt liv, Jorge!
Och värst vad jag är bra med kameran.
Du ser sexig ut, men inte vulgärt.
Din högra sida är den bästa. Jorge?
Jo… Jorge!
Hej, pappa. Hur mår du?
-Mår du bra? -Jadå, jag mår bra. Jag bara halkade.
Gör inte så där.
-Behöver du låna kläder? -Ja, det gör jag.
-Vill du ha hjälp? -Ja, och smärtstillande.
Roberto Carlos program, va?
Teodora!
Ännu en jul tillsammans.
Jag avskyr dig!
Oj, vilken glädje!
-Hej, min son. -Vad händer?
Är du också arg på mig?
Nej, inte jag. Det är lugnt för mig.
Och hur är skolan?
Seriöst? Du glömmer ändå allt imorgon.
Än sen? Jag minns det nästa jul. Jag är din pappa.
Okej, då.
Jag har hoppat av skolan.
-Va? -Japp.
Är du galen? Efter allt jag gjort!
Jag vill inte bråka. Mamma borde ha berättat.
-Det har hon inte. -Fast jag hoppade inte av…
Jag blev utslängd.
-Vad fan? -Jag blev påkommen med droger.
-Herregud, droger… -Ja, narkotika.
-Så, jag struntade i allt. -Herrejösses!
Det är inte så vi har uppfostrat dig!
-Vi har redan diskuterat det här. -Det minns jag inte.
Jag har avtjänat mitt straff.
-I fängelse? -Ja.
-Körde de med dig? -Det är över. Tänk inte på det.
-Vet du vad jag ska göra? -Vadå?
-Jag vill skapa musik igen. -Ja, okej… Men du har tagit droger!
Du är en liten människa. Men du har alltid gillat musik.
Jag blir rörd när jag tänker på dig som liten grabb.
-Jag gav dig ett piano… -Fy fan! Brasiliansk funk ska det vara.
-Va? -MC Leo. Macho-Leo.
-Macho-Leo? -Japp.
Hör här.
Nu du sätter dig på huk Trosor på, trosor på
Som du vill ta av dig dem
Jag blir galen utav dig Du fyller mig med galen lust
Galen lust, galen lust Du fyller…
Vad äcklig du är. Vad gör du med rösten?
-Det låter så konstigt. -Jag bara skojar.
Vad är det där för skämt?
Jag tog examen för ett år sen. Och jag har redan fått jobb.
Tack och lov. Om du hade tagit droger, skulle det ta knäcken på mig.
-Ibland tar jag nåt litet. -Nåt litet vadå?
-Vad menar du? Det där gillar jag inte. -Ta det lugnt. Jag skämtar.
Jag kan fortfarande göra dig arvlös, va?
-Lugn! Det är jul. -Vem skämtar om droger?
Pappa…
Jag är minsta problemet.
Gå du.
-Får jag prata med dig? -Nej, jag vill inte.
-Jag vet inte vad jag har gjort. -Jag hämtar kalkonen.
Tar inte Victor med sig den? Eller ansvarar han för skinkan i år?
-Vad är det? -Morbror Victor dog förra månaden.
Bra jobbat, pappa.
Jag skulle vilja…utbringa en skål för vår älskade morbror Victor.
-De godaste kalkonerna vi har ätit… -Nej, pappa.
Jag slutar prata och ber om en tyst minut.
Hur dog han?
Laura… Varför är du så här?
Det är jag.
Jorge.
-Den snälle Jorge. -Alla är snälla vid jul.
Alltså, den riktiga Jorge, älskling.
Nej, det är du inte. Riktiga Jorge dumpade mig.
Riktiga Jorge bor med sin troféfru i ett rikemansområde.
Riktiga Jorge betalar inte underhåll till barnen.
Riktiga Jorge är en jävla skitstövel!
-Jag håller med. -Det gör saken ännu värre!
Jag kan inte ens hata dig ifred. Det är sjukt!
-Jag älskar dig. -Nu blir det ännu konstigare.
Rör mig inte. Det är slut.
Du älskar mig.
Där har du fel. Jag har gått vidare.
Vadå?
-Har du redan gått vidare? -"Redan"?
Vi separerade i februari.
Jaha, du…
Du ljuger.
Du skulle inte hitta nån annan så fort.
Men det gjorde jag. Jag menar allvar!
Jag träffar en från jobbet.
Maércio!
Jag visste det! Maércio.
Han kunde aldrig släppa det faktum att jag blev befordrad. Han hämnas bara!
Jorge.
En från mitt jobb.
Känner jag honom?
-Det spelar ingen roll. -Jo. En främmande man i vårt hus…
-Tjena, swagger. -Fan också.
-Ännu en jul… -Varsågod.
Laura.
-Kommer han? -Han är nog här snart.
Ursäkta, Luana. Jag behöver prata med henne.
-Vem är han? -Ingen. Bara en vän.
-Känner jag honom? -Nej, det gör du inte.
Han är änkling, en framgångsrik advokat…
…lång och han har gråare hår.
Han är mer mogen.
Och…snyggare.
-Kommer han ikväll? -Jag sa nej, men jag vet inte.
Han kanske kommer förbi.
Vi får se. Vem vet?
Lauras Jorge. Jag heter Ricardo. Trevligt att träffas. Allt bra?
Hej, älskling.
Vad håller du på med, Jorge?
Du ska låta andra människors fruar vara!
Det är min kille, Jorge.
Ännu en?
-Du gjorde honom illa! -Han fick sig en riktig snyting!
-Det är inte mitt blod. -Nej, blodet är…
Det ser inte så bra ut.
Jag har sabbat julen, va?
Det är ingen fara. Vi har vant oss vid det.
Gillar du fortfarande den?
-Minns du det? -Hur skulle jag kunna glömma det?
Du har sett den miljoner gånger. "Kan vi titta på Ha en Shrektigt god jul?"
Men vi såg den aldrig tillsammans.
Ärligt talat vet jag inte vad du såg…
-…i den där fulingen. -Ja, du…
-Jag tyckte att han liknade dig. -Vad fan…?
-Ser jag ut som Shrek? -Du ser inte ut som honom,
men du liknar honom i den andra filmen när han blir människa.
Kolla här. Du hade samma frisyr.
Säg inte till mamma att hon liknar Fiona.
-Då blir hon inte glad. -Nej, då.
Jag vet inte…
Det var mitt sätt att komma närmare dig.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig så mycket.
Vilken dag…
Familjen avskyr mig, min dotter liknar mig vid ett troll
och mitt livs kärlek är med nån annan.
Pappa…
Mamma träffar inte nån.
-Till mig sa hon… -Lyssna på mig nu.
Hon träffade en kille några gånger, men det är allt.
-Hon har fortfarande känslor för dig. -Och jag för henne.
Du måste hitta ett sätt att reda ut den här situationen.
Hur ska jag göra det?
Jag har bara en dag på mig att lösa 364 dagars idiotier.
-Hur gör jag det? -Det vet jag inte, men det är jul.
Använd det till din fördel och gör nåt som förvånar henne.
-Älskar dig. -Detsamma.
Uppför dig nu.
Hej då, pappa.
-Älskar dig. -Detsamma.
-Tack för allt. -Ta hand om dig.
-Hej då och god natt! -Hej då, moster.
Jorge!
Laura!
Ge inte upp hoppet om oss.
Du vet väl att du inte kommer att minnas allt det här imorgon?
Bättre än du.
Du ville fira jul utomlands.
Visste du det?
Tanken var att du skulle vakna upp i New York idag.
Långt bort från din familj.
Det var det du ville göra!
Det är rätt lustigt, men vet du vem som stoppade dig?
Jag!
Jag sa att vi borde stanna här.
För att jag prioriterade dig…
…framför mig.
Men det gör jag inte nästa år. Det kan du lita på.
Nästa år…åker vi utomlands och vaknar upp långt härifrån.
Riktigt långt borta, Jorge.
Nästa år ska vi vakna upp på en ö.
Du skulle aldrig göra så.
Vi två hörs igen…om ett år.
Márcia.
Du skulle bara våga!
Nej! Nej, nej…
Nej…
Nej!
Du ska inte tro att jag tänker stanna här med dig!
Jag tänker åka hem. Inget kan få mig att stanna här!
Även om jag måste hyra ett plan, ett skepp eller ett rymdskepp,
så tänker jag fira jul med min älskade familj!
Med mina barn, min fru… Jag älskar Laura. Hon är mitt livs kärlek…
Sluta inte. Det var trevligt att höra.
Laura…
-När blev vi ihop igen? -Det var på sommaren.
Men jag ringde dig varje dag från januari och framåt.
-Nämen! -Det var inte lätt.
Men du hade rätt.
Jag gillar verkligen det här. Vi firar aldrig jul hemifrån.
Vilken bra idé!
Det var inte precis min idé. Du köpte resan för att åka hit med Márcia.
Du ville strunta i att åka, men jag sa att vi borde göra det.
Jättebra idé. Vi borde göra sånt här oftare.
Fira julen hemifrån, bara du och jag. Och med barnen ibland.
Barnen?
Aninha firar jul med sin pojkvän, och Leozinho har åkt till Australien.
Så, varför inte?
Vi kan göra det nån gång ibland.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig också.
Nå…
-Var vill du vakna upp nästa jul? -Överraska mig.
Vad tycks?
-Fota! -Shoppingrunda!
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN!
-Här blir det en bra bild. -Se upp för bilarna.
-De kör på andra sidan. -Okej.
Akta, Jorge!
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN
VÄLKOMMEN TILL JULTOMTENS HEM
Ett, två, tre…
NORDPOLEN, ALASKA
-Jorge! -Gå! Den var redan trasig.
JULTOMTENS HEM!
Du får fota, Laura. Jag vill göra en liten dans.
Taj Mahal, Taj Mahal
-Du vet väl att vi är i Kreml? -Sak samma. Kupoltak som kupoltak.
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN
-Varför stannade vi hemma i år? -Prata inte så högt.
Förlåt.
Det är mitt fel. Jag glömde väcka dig.
Varför viskar vi?
Herregud…
-Herregud… -Gillar du överraskningen, pappa?
Det är den bästa överraskningen jag kunde få.
-Vad heter han? -Victor.
-Som morbror. -Nej. Som gammelmorfar Nhanhão.
Heter han Victor?
Han ser inte ut som en Victor, men det gör han här. Lille Victor.
Gammelmorfar ser ut som en Arnaldo.
Eller som en Mauro.
Han borde ha hetat Mauro, men strunt samma.
-Ville inte pappan ha honom? -Jorge!
Han ville inte gifta sig. Det är inte samma sak.
En man ska bry sig om familjen. Jag skulle gärna ta ett snack med honom.
De hittar säkert en lösning.
Hon bor här just nu, och du uppskattar det.
Gör jag?
Gör jag det, Roy? Va, gamle gosse?
På tal om gammal… Hur gammal är han?
-Inte så värst. -Han måste vara över 30.
Han är som hundarnas Highlander.
Jag vet inte hur jag ska säga det här…
Roy… Den där Roy…
Han är inte…
Hur ska jag formulera mig? Han är inte samma Roy som förut.
Han är en annan Roy…
-…fast han är ändå Roy. -Alltså…
-Är han Roy den andre? -Roy den tredje.
Men han är den andres valp.
Roy…
Nu ska du få höra.
Min hund har dött,
och du försökte lura mig att en annan hund med samma namn och utseende var han.
Vilket svek! Jag vet inte ens om jag gillar honom.
Det är alltid så mycket att berätta, och jag glömde det. Förlåt.
-Men gör det nån skillnad? -Ja, det gör det.
-Jag gillade den första. -Jorge…
-Gillar han ens mig? -Kom igen.
Är det samma gammelmorfar Nhanhão?
Du kanske byter ut honom varje årtionde. Man vet aldrig.
Efter ett tag ser alla gamla människor likadana ut.
Han kan ha balsamerats. Har du gjort det?
Jorge…
-Det går bra för grannarna. -Det där är Luiz Cláudio.
Tjena, swagger!
Vad gör du här? Vill du fira julen så tidigt?
Nej, jag ska fira jul med svärföräldrarna. Jag är bara här för att ge dig en kram.
Du ska få det här.
-Det behövs inte. -Sluta nu.
Det här är allt jag är skyldig dig, plus ränta.
Ärligt talat trodde jag aldrig att du skulle betala tillbaka pengarna.
Jag insisterar, swagger. Jag är rik nu!
Äntligen!
-Hur då? -Genom en lysande idé.
Jag säljer skal till elektroniska fotbojor.
-Och det säljer? -I Brasilien, ja!
Och vi ska expandera till Latinamerika, USA och Tyskland.
Jag ber dig att ta emot den här, från djupet av mitt hjärta.
-Ta emot den. Gör det. -Jag vet inte ens om det är pengar…
-Jag insisterar. -Jag vill inte.
-Där är ju du, Jorge! -Hej! Vad kul att se dig…
-God jul, Jorge. -God jul.
Eftersom ni är här allihop, kan jag ta emot era julgåvor nu.
Vilket sammanträffande. Bra tajming!
Du kommer att bli så glad idag.
Om du ursäktar…
Varsågod, Oswaldinho. Ha en fin jul med familjen.
Slå på stort!
Köp nåt till alla, och hälsa från Jorge.
-Jorge… -Jag vet. Passa på och njut!
-Tack så mycket! -Unna er.
-Tack! God jul! -Ingen orsak. Tänk inte på det.
-Pappa, du ska veta… -Cykla vidare, du.
-Vilken glädje! -God jul, Jorge!
-Varför gjorde du så där? -Pappa ska lära dig en sak…
Nej, sluta.
Jag ska säga er en sak som jag har lärt mig under alla dessa år:
Julandan är så viktig!
-Jorge… -Vi föds och dör tomhänta.
Har jag inte rätt, Luiz Cláudio?
Det var en check på en miljon realer!
Vänta lite…
-Säg att mitt namn stod på den. -Nej. Den var utan namngiven mottagare.
-Oswaldinho! -Där försvinner han.
God jul!
-Jag vill inte ha den här skiten längre! -Kom tillbaka! Vänta, det var ett misstag!
Det var ett misstag!
-Den är till dig, hjärtat. -Tack, mamma.
Var är min?
Öppna inte!
Kom, älskling.
Är det sant, pappa? Influensa?
Jag har redan köpt flygbiljetten. Varje år har du en ny ursäkt.
Ja, vi sågs förra månaden, men jag fick inte träffa dig.
Jo, jag träffade dig, men… Du förstår.
Nej, jag är varken full eller galen. Jag ville att du skulle vara här i år.
Vi ska ta en gruppbild nu, Jorge.
-Ja! -Kom nu.
Vi hörs, pappa. Älskar dig. God jul.
Kom nu, pappa!
Du tillhör familjen nu.
Kom, så samlas vi här.
Ställ dig här, bredvid pappa.
Förlåt, pappa.
Jag bad dem att inte säga nåt.
Vilken typ?
Bröstcancer.
Precis som för min mamma.
Ja.
Det är mitt fel.
Jag väntade…för länge med mammografin.
Det är därför jag inte…
…kan amma min son.
-Inte medan jag får behandling… -Hjärtat…
Hur är det mellan oss? Mellan mig och dig? Alltså…
…under året…
…med den andre jag…
Hur har vi det?
Kommer vi överens?
Jo, alltså…
Förut skilde sig du och ditt jul-jag åt.
Väldigt mycket.
Det var tufft att vänja sig vid det.
Men inte längre.
-Nu kommer vi bra överens. -Vad kul.
Vi pratar varje dag.
Du ringer alltid och kollar läget när du reser utomlands.
Det gillar jag.
Det sägs…
…att även om vi åldras, så förblir själen densamma.
Så tror jag att det är för dig.
Han har somnat.
Jag…
…är också trött. Jag går nog och lägger mig.
Vad sägs?
Nej.
Nej…
Jag vill inte somna än.
Nej, det är klart…
Vad dum jag är.
Vad skulle du vilja göra?
HA EN SHREKTIGT GOD JUL
JAG FÖRSTÅR. ÄLSKAR DIG – LAURA
Den här!
Kom till morfar.
Kom, då!
-Hej, sonen min. -Hej, pappa.
Hur är det?
-Visst är han stor? -Ja.
-Älskar dig. -Älskar dig också.
Kan du öppna dörren, älskling?
Okej.
Är det här Jorges hus?
-Vilken överraskning, pappa! -Jag skulle aldrig missa din födelsedag.
Tack.
Han är så lik dig när du var liten.
Vi såg det på fotona också.
Vad kul att du är här.
Jag borde ha insisterat mer på att du skulle fira jul här, pappa.
Jag njuter inte av julen utan din mor.
Hon älskade den lika mycket som Laura.
Jag saknar det.
Jag tog alldeles för mycket för givet.
Jag kan inte ens föreställa mig allt som du har gått igenom.
Men jag är väldigt stolt över dig.
Tack, pappa.
Jag har aldrig förstått mig på din minnesförlust.
Du minns alltså ingenting som har hänt i år?
Inget alls.
Det känns som att det bara har gått 20 dar eller så.
Jag minns inget alls från i år. Jag har inte fått uppleva det.
Ärligt talat…
…har jag missat hela mitt liv.
Jag lider inte av det där, men jag känner likadant.
Det är vanligt att känna så.
Livet är som en vindpust.
Pedro, får jag låna dig en stund?
Gå du, pappa.
Ja…
Jag hade kunnat göra annorlunda.
Så, önska dig nåt.
Vad sa du?
Jag sa att jag kunnat göra annorlunda, kunnat leva annorlunda!
Önska dig nåt.
Vad menar du? Berätta!
Nej, Laura, jag vill inte. Snälla, sluta.
-Jag vill inte. -Jorge… Aninha älskade det.
Jag är här för tårtan.
-Men jag vill inte. -Jorge! Du kan önska dig nåt.
Han önskar sig aldrig nåt.
Nu ska jag göra det.
Jag vill det.
Jag ska önska nåt som jag aldrig har önskat förut.
Jaså!
Och vad är det?
Det kan han inte säga. Då går önskan inte i uppfyllelse.
Men den måste komma från hjärtat.
Pappa?
-Kan vi titta på film? -Självklart, hjärtat.
Vi kan titta på vad du vill.
-Leozinho… -Pappa!
-God jul! -God jul, grabben!
Varför all uppståndelse?
-Det är jul! -Det är jul!
Ska vi köpa Leozinho en cykel?
-Ja! -Det gör vi!
Och vem vill följa med och handla?
-Jag! -Jag!
Okej!
-Och så kan vi köpa min födelsedagstårta. -Ja!
Gå och byt om. Fort! Ta inte för lång tid på er.
-Vad är det med dig? -Jag vet inte, Laura.
Jag svär att jag inte vet.
Det är bara en känsla.
Det känns som att jag vaknade ur en dröm, såg dig…
…barnen och livet…
…och insåg hur viktigt allt det är. Det är som om jag uppmanar mig själv…
…att njuta av just den här stunden.
Jag måste det, Laura.
-Vem vill ha fattiga riddare? -Jag!
När folk undrar varför jag gillar julen så mycket…
…kan jag inte förklara varför.
Han liknar gammelmorfar!
Det är alltid så varmt och jäktigt.
Det går åt massor av pengar, vi äter mycket mat
och allt verkar kaotiskt och meningslöst.
Men mycket som verkar orimligt just nu…
OM BRÖSTCANCER
…kan senare få sin förklaring.
Det viktigaste är att vara öppen för livets små ledtrådar.
Var lite glada nu!
Julen är den perfekta tiden att stanna upp, ta ett djupt andetag
och inse att livet är mer än vad som sker medan vi jobbar för att betala räkningar.
Håll i er, för nu flyger vi!
Livet är underbart…
…hela tiden.
Och det är den bästa julklappen du kan ge dig själv.
Eller tror du fortfarande på tomten?
Ho, ho, ho…
God jul!
Han blinkade! Visst såg ni det?
SLUT
Undertexter: Viktor Hessel