Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Kun minulta kysytään, miksi en pidä joulusta,
vastaus on yksinkertainen.
Synnyin joulupäivänä.
Äitini sanoi aina, että olin hänen paras joululahjansa.
Se oli suloisesti sanottu.
Isä olisi ottanut mieluummin bokserit.
Uskon hänen vitsailleen.
Kaikki jouluna syntyneet tietävät sen,
ettemme saa ikinä kunnon syntymäpäiväjuhlia.
Eikö totta? Jos saamme edes juhliakaan.
Koulukaverit ovat lomilla perheineen -
avaamassa lahjojaan.
25. JOULUKUUTA 1982
Lopulta lopetin synttäreiden juhlimisen. En enää pyytänyt juhlia.
En voinut kilpailla kuuluisamman, rakastetumman -
ja karismaattisemman synttärikaverin kanssa.
Sen sijaan aloin matkustella.
Kävin ulkona ystävien kanssa, jotka myös vihasivat joulua,
vedin kännit ja harrastin irtosuhteita.
Se oli kuin loma muiden lomassa.
Kunnes tapasin Lauran…
JOULUKUU 1998
…menimme naimisiin ja saimme vauvoja.
Kaikki muuttuu lasten tultua.
Joulua ei voi sivuuttaa, koska lapset eivät siihen suostuisi.
Luojan kiitos joulu on vain kerran vuodessa.
Voi luoja!
Hyvä luoja!
Jessus!
Jee! Mennään!
OSTA ÄIDIN LAHJA OSTA LEOZINHON LAHJA
KIITOS HYVÄÄ JOULUA
HYVÄÄ JOULUA 2010 LAHJOITTAKAA NAAPURIYHTEISÖLLE
Mitä mies? Miten menee?
Minulla on erikoistarjous… -Ei, kiitos.
Entä lapsillesi? -Ei. Mieluummin paahdun!
Ole varovainen! Hemmetti!
Näen, että ohitat, kultaseni!
Teeskentelet vain, ettet ole siellä kaikkien edessä!
Työnnät minua!
Nyt riittää! Minä lähden! Anteeksi!
Sinä et… Pois tieltäni!
Voi luoja!
Jestas. -Oletko järjiltäsi?
Tuota…
Yksi anopilleni,
yksi äidilleni,
yksi sedälleni ja yksi itselleni.
Perheeni rakastaa panettonea.
Mitä?
Vittu.
Soiko se?
LAHJOITUSTEN AVULLA LAPSILLE HYMY HUULILLE
Äiti, kuuntele minua.
Laitoin riisin. Victor-setä tuo kalkkunan,
Luana tuo omenatortut, Soraia tuo kanasalaattia,
kinkku on jo täällä. Tuo vain perunasalaatti.
Käske olla laittamatta omenoita.
Äiti, ei omenoita… Liian myöhäistä.
Hemmetti! Miksi? -Selvä, äiti.
Odotamme sinua.
Heippa.
Äitisi tekee sen tarkoituksella.
Hän tietää, että vihaan omenoita perunasalaatissa,
rusinoita riisissä, luumuja kalkkunassa.
Makean ja suolaisen yhdistäminen on järjetöntä.
Se on pelottavaa. Jälkiruokaa maistaa luullen sitä kurkuksi.
Heillä on pohjattomat mahat, mutta eivät edes kuori perunoita.
Lakkaa valittamasta.
Mene paketoimaan Leozinhon pyörä.
Miksi?
Se on lahja. Sen on oltava yllätys.
Totta puhuen tiedät, että Leozinho pyysi meiltä pyörää.
Hän tietää saavansa sellaisen. Hän valitsi itse värin.
Jos paketoin sen, miltä se näyttää?
Pyörältä, ei elefantilta.
Siinä ei ole järkeä. Laitetaan siihen vain lahjaruusuke.
Hän ilahtuu kuitenkin. -Entä henki?
Entä jouluhenki? Joulupukki on tulossa.
Luanan poikaystävä lupautui.
Leozinho ei usko Joulupukkiin. Sanoin, että -
se on vain kapitalismia! -Kamalaa.
Mutta Aninha uskoo yhä joulupukkiin. Sisarusten lapset myös.
Pidän siitä.
Hyvä on. Otan ensin oluen. -Ei, minä annan!
Miksi meillä on kakku? Syntymäpäiväni on huomenna.
Tiedän, mutta kaikki ovat täällä keskiyöllä.
Tämä on tärkeä päivä. Lapset pitivät ideasta.
Miksi?
Kaikki juhlivat syntymäpäiviä.
He rakastavat sinua.
Kuten minäkin, höpsö.
Niinkö?
Onkohan se pyörä?
Enpä tiedä. Se voi olla mitä tahansa.
Minua pelottaa.
Köyhiä ritareita!
Niin sitä pitää!
Beatriz, älä koske serkkusi lahjaan!
Kultaseni… -Vauhtia, isä!
Miksi tarvitsemme toisen poron?
Miksen kelpaa? -Itse aloitit sen.
Roy ei halua leikkiä. Mene. Uhraudun puolestasi.
Mene! -Olet nyt painava, kulta.
Minun vuoro! -Mene!
Oletko hullu? Olet liian iso!
Riittää, kulta. Selkään sattuu.
Au! -Voimmeko katsoa Shrekin vihreän joulun?
Joskus toiste.
Lupaan katsoa sen, mutta ei nyt.
Jestas!
Voi selkääni.
Auts. -Äiti!
Jee, äitisi tuli!
Pikkutyttöni. -Hyvää joulua!
Tervetuloa! -Kiitos.
Lapset! Hyvää joulua! -Hyvää joulua!
Kaikki lapset ovat täällä! -Mennään sisään.
Kiitos halauksesta. -Varo, se on kuuma.
Laita se pöydälle.
Polttaa! Auts!
Mennään! -Tulkaa…
Hyvää joulua, isä.
Hei, isä. Hyvää joulua!
Entä jälkiruoka?
Luana tuo omenatorttuja. -Hetkinen!
Kenet hän lahjoi leipuriksi?
Tuota en olekaan kuullut vielä!
Isoäiti!
Aninha, sinä kasvoit niin kovasti.
Juliana, Bia, saatte lahjat vain, jos syötte salaattinne.
Juuri niin. Syökää salaattia.
Samoin. Olet dieetillä.
Se alkaa vasta uudenvuoden jälkeen.
Sama. Lopetan tupakoinnin ensi vuonna.
En ostanut cashewpähkinöitä.
Ne kallistuvat jatkuvasti.
Isoäiti, mitä haluat jouluksi?
Tarvitsen vain terveyttä, kultaseni!
Jos niin sanot.
Hei, Jorge! -Jessus!
Luuletko, että hallitus kestää?
Alkoiko Roberto Carlosin show jo?
Luultavasti. Mene katsomaan itse.
Rasittavaa!
Taas tuli joulu, lankuri.
"Lankuri"? -Parempi tapa sanoa "lanko".
Saanko oluen? -Ota minun. En halua sitä enää.
Vitsisi ovat yhtä hyviä kuin Victor-sedän.
Rukoillaan parempaa vuotta.
Anna minun kertoa.
Ei tarvitse. -Mutta kuule,
minulla on mahtava liikeidea ensi vuodelle.
Se on iso juttu. Tienaan paljon rahaa.
Korualalla.
Salakuljetatko? -En!
Koska viimeksi… -Ei.
Opin läksyni. Teen koruja.
Tiesitkö, että kun kiillottaa kultasormuksen tai kaulakorun,
kultaseppä pitää kaiken pölyn.
Mielenkiintoista. -Eikö totta?
Kuukauden lopussa saan kultapölyä palkkani lisäksi.
Meistä tulee rikkaita, lankuri!
Jo oli aikakin, hitto vie.
Niin, mutta kuule…
Ajat ovat olleet vaikeita…
Minulla on kaksi lasta ja… -Hyvä on. Paljonko?
Luuletko, että pyytäisin sinulta rahaa? -Kuinka paljon?
Mikä nyt sopii budjettiisi.
Älä unohda, että on joulu.
Kirjoitan toisen sekin. -Kiitos.
Tuo on isoisoisäsi Nhanhão.
Ja tuo olen minä.
Vau! Oletko se todella sinä?
Voi luoja.
Oliko isoisoisä joskus elossa?
Lopeta, Bia. Hän on yhä elossa. -Juuri niin.
Hän ei näytä siltä, mutta on.
Isoisä Nhanhão sai aivohalvauksen.
Mikä se on?
Sillä ei ole väliä. Hän oli maailman paras isä.
Hän työskenteli joulupukkina monissa kaupoissa -
joka joulu.
Katsokaa!
Hän näyttää oikealta joulupukilta. -Niin näyttää.
Kaikista kauneimmalta.
Hän piti pukeutumisesta, lasten kanssa leikkimisestä ja lahjojen antamisesta.
Hän ei malttanut odottaa jouluaikaa.
Se oli hänen lempijuhlansa.
Jotkut lapset -
luulivat häntä todella joulupukiksi.
Kunpa isäni olisi -
lähempänä minua.
Hän on täällä, äiti.
Tietoisempi kuin luulemme. -Aivan.
Kuule, Teodora,
voit ottaa isäsi mukaasi ja viettää aikaa yhdessä.
Oikeasti.
Se ei ole mikään ongelma. Oletko lähdössä, Victor-setä?
Hän voi tulla sinunkin luoksesi, koska olet poikamies.
Olen leski, Jorge.
Minulla on labyrintiitti.
En voi huolehtia hänestä yksin.
Ei!
Mainitsin sen vain, koska näytit niin liikuttuneelta.
Sinulle tekisi hyvää viettää aikaa hänen kanssaan, ehkä kuukausi.
Piditte Lauran kanssa perhetalon. Muutatko sopimusta?
Ei… -Kulta, nyt ei ole oikea aika.
Miksei? -Koska on joulu.
Tiedän. Nyt on oikea aika jakaa.
Jaetaan siis isoisä Nhanhão.
Hän voi yöpyä Luiz Cláudion luona lomilla.
Hän ei ole kiireinen.
Isä, isoisä soittaa!
Luojan kiitos!
Puhutaan siitä myöhemmin.
Meillä ei ole puhuttavaa. -Päivällisaika!
Hyvää joulua sinullekin, vanhus.
Ei se mitään, isä. Ymmärrän.
Se on, mitä on.
Voit tulla ensi kerralla.
Kyllä, lahjat tulivat perille.
Lapsilla on kaikki hyvin.
Minäkin kaipaan sinua.
Lupaan, että yritän tulla käymään ensi vuonna.
Victor-setä ja Soraia tappelevat!
Vittu.
Hyvää joulua, isä. Puhutaan uudenvuodenpäivänä.
Älä puhu minulle tuolla tavalla!
Vaadin myös kunnioitusta!
Nyt on joulu!
Hitot siitä! -Tuo ei ole tarpeen.
Mitä täällä tapahtui?
Hän jauhaa kaula-aukostani. -Mitä vikaa siinä on?
Sanoi sitä huoramaiseksi. -Sitä se on!
Olet seniili.
Et voi sanoa sitä seniilin kuullen.
Se pahentaa tilannetta!
Jorge!
Niin? -Olenko siis seniili?
Et kirjaimellisesti.
Se on vain heitto.
"Mikä iloinen, mukava seniili mies!"
Olen saanut tarpeekseni!
Ette ansaitse seuraani! Ettekä kalkkunaani!
Ei, Victor-setä! -Kuule!
Mitä tämä on? -Minulle riitti!
Jorge, mene perään! -Haluatko, että haen kalkkunan?
Odota, Victor-setä!
Se kosketti hänen kainaloaan. -Olet kaunis.
Jättäkää minut rauhaan. -Jestas.
Omenatortut ovat saapuneet!
Missä Joca on?
Älä kysy, me erosimme. -Mitä?
Ei siis mitään uutta! -Anna olla, äiti!
Sinulle ei kelpaa kukaan. -Miksi erositte?
Hän antoi halpoja koruja joululahjaksi.
Onko se ainoa syy? -Sisko!
Teenpä asian selväksi.
Olette varmasti hämmentyneitä. Nyt on joulu.
Olen nuori ja kuuma.
Hänellä on rahaa.
Jeesus-vauva syntyi, on joulu.
Missä lahjani on? -Hän on oikeassa.
Äiti, voitko polttaa ulkona? -Lapset eivät ole täällä.
Sitä paitsi sain tietää, että hän on lihava.
Niinkö?
Hän painaa 120 kiloa, ja asia vasta valkeni sinulle?
Parempi myöhään…
Taivaan tähden, Luana!
Hän oli joulupukkimme! Mistä löydän toisen nyt?
Se kalkkuna on menetetty!
Ollutta ja mennyttä.
Se oli kamalaa. Niin säälittävä näky.
Victor alkoi juosta, kompastui ja pudotti kalkkunan.
Se oli mukava näky.
Hän kaatui, ja kalkkuna alkoi pyöriä kuin hidastettuna.
Sain otteen kalkkunasta, mutta se oli voideltu niin,
että se pomppi käsissäni ja lopulta putosi.
Sitten hän heitti sen takakonttiin. Oksensin suussani,
koska vaikutti siltä, että hän söisi sen myöhemmin.
Ei ole liian myöhäistä tehdä spagettia hodareilla -
ja tomaattikastikkeella. Lapset tykkäävät.
Raastathan juustoa päälle?
Mennäänkö… Mitä nyt?
Laura, en halua tehdä tätä!
Voin hyväksyä, ettei minulla ole kalkkunaa tai setääni jouluna,
mutta joulupukista en luovu.
Mene katolle ja teeskentele tuovasi lahjoja,
jotka putoavat tuonne.
Kuusen viereen. Onko selvä?
Kaipaat täytettä.
Miksi? Näytän jo lihavalta.
Minulla on jo kassi… Jessus!
Laitoitko tänne tontun?
Mitä siinä on? Kiviä?
Lapset? Leozinho?
Mikä hyödytön päivä!
Hyödytön!
Hei, vanhus.
Sinun pitäisi olla puvussa. Ei minun.
Sen pitäisi olla sinä. Sinulla on jo parta, ulkonäkö…
En edes pidä joulusta ja joudun tekemään tämän!
Sinulle valkenee vielä -
joulun tarkoitus.
Laura!
Tule tänne! -Mitä nyt?
Tuo kuolemaa tekevä,
zombi… -Mitä?
Joku starttasi hänet, ja hän liikkui.
Se on mahdotonta. Hän ei ole puhunut tai liikkunut vuosiin.
Hän puhui minulle!
Oikeasti! -Selvä. Mennään nyt.
Ota kassisi. -Kulta,
Mitä tarkoitat? Usko minua!
Toki. -Puhu hänelle!
Hän on lapsenlapsesi! -Jätä hänet rauhaan.
Anteeksi, isoisä. Mennään.
On aika. -Ei, mutta hän…
Sano jotain herran tähden!
Tule.
Hän puhui minulle. Hän liikahti.
Hän osoitti minua.
Jos tarvitset jotain, kerro minulle. Testaus.
Miksi joulupukilla on radiopuhelin? Puhunko tontuille?
Hyvä idea.
Älä innostu.
Alat päästä jouluhenkeen.
Enkä. -Tästä tulee hauskaa. Mene.
Hyvä tulee. Lapset odottavat.
Näytät hullulta. Tiedätkö sen?
Kuin psykopaatilta.
Mene, Jorge! -Hyvä on.
Varovasti. Anna suukko. -Okei.
Lapset, minulla on ilmoitus!
Minulla on teille erityinen yllätys tänä vuonna.
Näemme joulupukin katolla!
Oletteko valmiita?
Kyllä! -Kyllä!
Anna johdot. Taika käy pian toteen!
Ja kuunnelkaa,
joulu on tuloillaan!
Yksi, kaksi,
kolme…
Nyt!
Vau!
Nyt suljemme silmämme.
Sulkekaa silmänne -
ja toivokaa sydämenne täydeltä joulupukilta lahjoja.
Musiikki, Luiz Cláudio!
Pitäkää silmät kiinni!
Voit tulla, Jorge. Tule.
Laita se päälle.
Hän on kohta täällä!
Hyvää joulua!
-Hyvää joulua!
Mitäs täältä löytyykään!
Miten hienoa! Voi hyvä luoja!
Kuka haluaa lahjoja?
Minä! -Minä!
Minä!
Siinä tapauksessa laskeudun savupiippuun -
laittamaan… -Ei, Jorge. Mene takaisin.
Ei tarvitse. Peruuta.
Mene takaisin ylös!
Se ei ole tarpeen.
Mene ylös, Jorge.
Älä tee tuota, Jorge.
Sinun ei tarvitse.
Herää, isä! -Kultaseni,
anna minun nukkua vielä. Olen todella väsynyt.
Voimmeko katsoa Shrekin vihreän joulun?
Voimme katsoa sen myöhemmin.
Anna minun nukkua vielä, olen väsynyt.
Tuoko joulupukki pyöräni?
Pyysit häneltä nukkea.
Ei, pyysin pyörää.
Veljesi pyysi pyörää, sinä halusit nuken.
Ei, pyysin pyörää.
Selvä, kulta. Puhu siitä äitisi kanssa ja anna minun nukkua.
Äiti, en halua nukkea!
Mitä?
Laura, missä sininen hammasharjani on?
En tiedä, Jorge! Punainen on sinun!
Mutta…
Hällä väliä.
OSTA LUANAN LAHJA OSTA VICTOR-SEDÄN LAHJA
Leozinho.
Kasvoitko eilisestä? -En tiedä, isä.
Mistä sait laudan? Tiedät, etten pidä siitä.
Se on vaarallista. Voit satuttaa itsesi. Kamalaa!
Annoit sen syntymäpäivänäni. Etkö muista?
Minäkö?
Vanhus on hullu.
Hei, kulta.
Mitä leivot? -Kakkuasi.
En löytänyt hyvää, joten päätin leipoa itse.
Miksemme syö jääkaapissa olevaa?
Mitä?
Tässä on ostoslista jouluillallista varten.
Taasko jouluillallinen? Entä eilisen tähteet?
Mitä? Söimme eilen pizzaa. Juo kahvia herätäksesi.
Selvä.
Hei, hra Jorge. Hyvää joulua. -Siinä ei ole mitään hyvää!
Ei mitään. Joku varasti autoni -
ja pysäköi toisen paikalleni.
Voitko tarkistaa turvakameran, jotta löydän -
sen kusipään, joka varasti autoni?
Ja myös sen kusipään, joka pysäköi paikalleni?
Ole kiltti. -Hra Jorge,
hengittäkää syvään. Rauhoittukaa. Autonne on tuossa.
Olet niin hauska. Oletko koomikko?
Standup-koomikko. -Se ei ole minun autoni.
Jos se olisi minun, painaisin tätä nappulaa,
ja se…
Joku on juonut…
Etkö kunnioita minua enää?
Niinkö? Elämmekö Perjantai on pahin -elokuvaa?
Siitä puheen ollen, kerään joulutippejä kaikilta,
jotka eivät ole vielä osallistuneet.
Joulutippejä.
Ihmiset antavat yleensä 300 realia, mutta antakaa mitä voitte.
Vau! Tienaat paremmin kuin minä. Tippejä tulee kuin kaatamalla.
Älä valehtele. Annoin jo rahaa.
Ei kiistellä, hra Jorge. Maksoitte jo,
mutta viime vuonna.
Taivaan tähden! Mitä tarkoitat?
Luuletko, että olen tyhmä? Annoin tuon eilen…
HYVÄÄ JOULUA 2011 LAHJOITTAKAA NAAPURIYHTEISÖLLE
Hra Jorge!
Hei! Hän unohti antaa minulle rahaa.
Laura! -Pelästytit minut, Jorge! Mitä nyt?
Mikä päivä on?
Jouluaatto. -Eikä!
Se oli eilen. Tänään on joulupäivä.
Anteeksi?
Se johtuu ulkona olevasta typerästä julisteesta.
Tiedän, että panettonea myydään jo elokuussa,
mutta tämä on liikaa!
Vuoden 2011 juliste!
Vastahan juhlimme vuotta 2010! Tämä on järjetöntä!
Siinä ei ole mitään väärää, Jorge. Tänään on 24. joulukuuta 2011.
JOULUKUU 2011
Jorge? Mikä hätänä?
Mikä on pielessä? Nyt on vuosi 2011.
Luoja…
Lomamme Ricardossa ja Priscilan Angrassa. Muistatko?
En.
Aninhan balettiesitys syyskuussa.
Otit tämän, muistatko? -En mitään.
Uudenvuodenaatto Búziosissa siskoni kanssa.
Pääsi parannettiin siellä.
Muistan viime joulun kuin eilisen.
Victor-setä tarttui kalkkunaan ja lähti,
veljesi pyysi rahaa, siskosi erosi,
pukeuduin joulupukiksi ja putosin katolta.
Mitä sen jälkeen tapahtui?
Koko vuosi.
Miksen muista sitä?
Enpä tiedä. Se on varmasti trauma.
Valikoiva muisti.
-Sinun pitää mennä lääkäriin. -Miten?
En edes tiedä, mistä kärsin. Nyt on taas joulu!
Miten saisin edes ajan lääkärille?
Onpa ruma maalaus.
Sinä ostit sen.
Minäkö?
Tyhmin idea, jonka olen koskaan kuullut.
Mieti sitä, Laurita.
Jos menetin muistini, kun löin pääni,
meidän on vain tehtävä se uudestaan, niin muisti palaa.
Opitko sen televisiosta? -Kyllä.
Mitä sanot heille? -Mitä luulet?
Että heidän isänsä tarvitsee iskun päähän.
He pitävät siitä. Se on kuin peli.
Lapset eivät pidä tästä.
Tietenkin pitävät. -Saanko minä, isä?
Minä ensin! -Näetkö?
Kaikille riittää.
Eikä riitä!
Ette lyö isäänne! Tämä on naurettavaa!
Älä viitsi, äiti. Se on hauskaa!
He haluavat auttaa isäänsä.
Eikä! He haluavat hakata sinut!
Sellaista ei pitäisi tehdä jouluna.
Se on aitoa rakkautta.
Onko selvä?
Siistiä!
Voimmeko lyödä sinua nyt, setä?
Se on liikaa rakkautta.
Kuka kutsui heidät?
Me. Heillä on baseball-maila, isä.
Hitto… -Miksi sinulla on kypärä?
Se pilaa huvin.
Turvaksi. Minua pelottaa.
Onko selvä? Auts!
Paska!
Ei takapuolelle!
Se ei ole sallittua.
Siitä ei sovittu… -Kylläpäs!
Voi luoja! -Isä!
Au!
Ai!
Nyt riitti! Riittää!
Tämä on sotaa. -Ei! Mitä tapahtuu?
Äänestinkö sitä sekopäätä? -Kyllä, Jorge.
En äänestäisi sellaista ääliötä.
Älä valehtele, Laurita.
Usko minua. Jopa kampanjoit hänen hyväkseen.
Miksi en äänestänyt… -Skandaali muutti mielesi.
Vaihdoit puolia. Ei puhuta tästä.
Selvä.
Politiikka pois alta. Nyt perhe.
Miten lapsilla menee koulussa? -Kuten yleensä.
He käyvät säännöllisesti,
ovat terveitä -
ja kasvavat.
Aninha läpäisi vuoden, Leozinho ei.
Reputtiko Leozinho?
Sitä sattuu.
Ja sai silti skeittilaudan.
Olemme liian lempeitä. Se ei käy.
Opiskelen hänen kanssaan joka päivä.
Aiemmin.
Ylennyksen jälkeen et ole ehtinyt mitään.
Sainko ylennyksen?
Todellako? Olenko esimies? -Kyllä.
Tuot paljon töitä kotiin. Sinulla ei ole aikaa meille.
Sain palkankorotuksen! Se oli siis hieno vuosi.
Ostit uuden auton.
Jee!
En malta odottaa palkkani näkemistä.
Tiedätkö, saiko Maércio potkut? Hän on varas.
En tietenkään tiedä, Jorge.
Varmaankin sai. Siitä saat, Maércio!
Jorge! -Niin?
Puhuimme Leozinhosta. -Tietysti!
Palkataan tutor. Meillä on varaa.
Puhun hänelle siitä. -Ei.
Älä sano mitään ennen kuin muistat asiat.
En halua, että he luulevat sinua…
Esimieheksi.
Hulluksi, Jorge. -Hyvä on.
Joko riittää? Minun on jatkettava. Kotiavustaja ei tule tänään.
Riittää.
Onko meillä kotiapulainen?
Onkohan se pyörä?
Ehkä! -Minua pelottaa.
Tässä se on. -Niin sitä pitää!
Beatriz, älä koske serkkusi lahjaan!
Mikä on, Jorge?
Vihaan joulua.
Elän tämän jo toista kertaa. Kaikki on samaa.
Rauhoitu, kulta.
Aninha, mikä tämä on?
Peli, isä.
Kuka antoi sen?
Sinä itse. Lastenpäivänä.
Pidä itsesi kasassa.
Hyvää joulua! -Kultaseni!
Hei, äiti! -Hei, Laurinha!
Isoäiti! -Hyvää joulua!
Olette kaikki niin kauniita!
Varo, se on kuuma.
Hitto, unohdin. -Laita se tuonne.
Auts!
Hyvää joulua, isä.
Hei, isä. Hyvää joulua!
Entä jälkiruoka? -Luana tuo omenatorttuja.
Hetkinen. Kenet hän lahjoi leipuriksi?
Isoäiti! -Vau, Aninha!
Olet kasvanut niin kovasti!
Juliana, Bia, saatte lahjat vain, jos syötte salaattinne.
Juuri niin. Syökää salaattia. -Sinä myös.
Olet dieetillä. -Se alkaa vasta uudenvuoden jälkeen.
Lopetan tupakoinnin ensi vuonna.
En ostanut cashewpähkinöitä.
Ne kallistuvat jatkuvasti.
Isoäiti, mitä haluat jouluksi?
Terveyttä. -Terveyttä.
Muun saan hoidettua itse.
Hei, Jorge! -Jessus!
Luuletko, että hallitus kestää?
Te siinä! -Pyhä jysäys!
Onko Roberto Carlos… -Se on jo päällä.
Hienoa. -Roberto…
Mitä lankuri? -Pelästytit minut kuoliaaksi!
Paska lempinimi pysyi. -Vuosi kului niin nopeasti.
En edes nähnyt sitä. -En minäkään.
Rukoillaan parempaa vuotta.
Raha ei ikinä riitä.
Älä muuta sano. -Mutta pärjäät hyvin.
Kuulin tänään, että sait ylennyksen.
Niin minäkin.
Anteeksi? -Tehdäänpä näin.
Mennään asiaan.
Kerron ensin ideani.
Ei tarvitse. -Kasvatan siitakesieniä.
Luoja…
Laitan siemenet tukkiin, kastelen niitä kolme kertaa päivässä,
ravistan sitä hyvin,
ja se kasvaa hullunlailla! Siinä kaikki!
Minusta tulee rikas, lankuri! Asiakkaitakin on jo kaksi.
Kaksiko? Pelkään, ettet kestä sitä.
Kuinka paljon? -Mitä?
Luuletko, että haluan rahaasi? -Paljonko?
Kuinka paljon sinulla on varaa.
Käänny, pöytä on märkä.
Noin. -Maksan takaisin korkojen kera.
Totta kai. -Älä unohda, että on joulu.
Ikään kuin voisin.
Tiedän, ettet voi tulla, isä.
Kerroit eilen… Viime vuonna.
Join pari lasillista, joten olen hiprakassa.
Minullakin on ikävä.
Emmekö ole nähneet tänä vuonna?
Teen varmasti paljon töitä. Ei se mitään, isä.
Lupaan tulla lomien aikaan.
Olet rakas, hei.
Kaikki hyvin, Jorge?
Kyllä, Teodora.
Tarvitsen vain sauhut.
Milloin aloit polttaa?
Minäkään en tiedä.
Laura sanoi, että olet polttanut salaa.
Niinkö?
Miksi hän ei sanonut mitään? -Pitääkö hänen?
Etkö tiedä, mitä teit?
Totta kai tiedän. Minä vain -
tarvitsen vielä sauhut.
Jorge! -Lopeta tupakointi!
Se tappaa! -Victor-setä…
Yrittää viedä kalkkunan mukanaan. Miksei hän voi tuoda kanasalaattia?
Hoidetaan se myöhemmin. -Sinun täytyy lopettaa!
Tee jotain. -Teen.
Olet törkeä mulkero! -Samaa mieltä.
En jää tänne!
Jessus. Mitä täällä tapahtuu?
Victor, älä viitsi. Taasko teet tämän?
Meillä ei ollut kalkkunaa eilen. Toistatko saman tänään?
Ei tietenkään. Joulu on tänään!
Ei tapella tänään.
Hän loukkaa minua, Laura.
Hän sanoi, että makaan kaikkien kanssa.
Tuo on töykeää, Victor-setä.
Hän oli Jocan kanssa vuosia. Olet laihtunut, hyvä homma.
Olin huolissani terveydestäsi.
Mitä tarkoitat? -Pojan nimi on Marcão.
Anteeksi.
Mutta pojat vaihtuvat melkoiseen tahtiin.
En pysy perässä. -Minähän sanoin! Olenko väärässä?
Olet anteeksipyynnön velkaa.
En ole velkaa kenellekään. -Pyydä anteeksi!
En puhu sinulle, Jorge.
-Meidän ei tarvitse puhua. -Tiedättekö mitä?
Ette ansaitse seuraani!
Taas tämä alkaa. -Ettekä kalkkunaani!
Luojan tähden! -Riittää!
Ei riidellä tänään. Luojan tähden!
Hoitakaa te se. Minulla ei ole…
Kulta…
En kestä viettää joulua perheesi kanssa.
Se oli vain huono päivä.
Kaksi päivää peräkkäin.
Muistat varmasti kaiken ensi vuonna.
Rentoudu.
Älä unohda, että ensi jouluun on koko vuosi aikaa.
Toivottavasti.
Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
HYVÄÄ JOULUA 2012 LAHJOITTAKAA…
Ei!
Laura. -Niin?
Se tapahtui taas. -Voi ei!
Missä lapset ovat? -Äitini luona.
Yritä muistaa asioita.
Emme voi odottaa. Minun pitää mennä lääkäriin.
Lääkäriinkö?
Kävit monissa tarkastuksissa.
Eikö mitään ilmestynyt? -Ei, kaikki on normaalia.
Ja joulupäivänä muistat kaiken paitsi jouluaattoa.
Mitä lääkäri sanoi?
Hän käski vain levätä -
ja odottaa joulupäivää.
Etkö todella muista mitään?
En mitään. Muistan vain viime joulun.
Joku kirosi minut tai jotain…
Se oli hän! -Mitä?
Hän sanoi, että joulun tarkoitus valkenee minulle.
Sinäkö teit tämän, vanhus? Kirosit minut!
Mahdotonta. Hän ei ole puhunut vuosiin.
Hän puhui minulle kaksi päivää sitten!
Sinun on paras poistaa kirous! Poista se!
Päästä irti, Jorge.
Olen pahoillani, ukki. Hän on vähän stressaantunut.
Hyvää joulua, hra Jorge. -Painu helvettiin!
Kuka se oli? -Oswaldinho pyytää rahaa!
Sama juttu joka vuosi! -Ei ole. Pyysin palvelusta.
Mitä pyysit? -Tuomaan syntymäpäiväkakkusi.
Hups.
Hyvää syntymäpäivää, hra Jorge.
Oswaldinho, en tunnistanut sinua. Värjäsit hiuksesi.
Menetit silmän.
Tässä.
Annetaanko joulutippiä?
Annoin sen jo. -Hän antoi.
Maistuisiko kahvi kakun lisäksi?
Kahvi ilman sokeria. -Tuo hänelle kahvi ilman sokeria.
Korjataan vain tämä…
Laitetaan se kuntoon.
Tehdään…
Hienoa. Haluatko viikset vai pukinparran?
Viikset. -Näyttää hienolta.
Älä nuole sitä.
Oksettaa.
Tuon…
Perunasalaatti. Kalkkuna on kuuma.
Isoäiti! -Isoäiti!
Kaikki lapset ovat täällä!
Entä jälkiruoka? -Luana tuo omenatorttuja.
Hetkinen. Kenet hän lahjoi leipuriksi?
Mikä tuo on? -Varovasti nyt!
Kuusi melkein kaatui.
Näin tämä pyramidi toimii.
Sen avulla pääsee rikkaana taivaaseen.
Ette ansaitse seuraani! Ettekä kalkkunaani!
Ei! -Se on minun! Päästäkää irti!
Se on minun! -Menkää perään!
Anna se minulle! -Ottakaa hänet kiinni!
UNIHORMONI
Jorge.
Jorge?
HERÄTÄ MINUT HUOMENNA OLET RAKAS
Jessus, Laura, säikäytit minut!
Mihin asti aiot piilotella? -Miten niin?
Tarkistan vain varmuuden vuoksi, mikä päivä tänään on.
Nyt on joulupäivä!
Taas kerran.
Perheesi valittaa, syö panettonea ja rusinoita,
ja kuulen vuodesta, jota en edes muista.
Jorge. -Kysyn sinulta jotain.
Mikä vuosi on? 2030? 2040?
2021. -Läheltä liippasi.
Väliäkö sillä. En olisi muistanut sitä.
Tähän vuodenaikaan olen hullu setä.
Löysinkö muuten parannuskeinoa?
Luovutit neljä vuotta sitten. -Hyvää yötä sitten.
Näetkö? -Jorge!
Kaipaamme sinua.
Tämä on vain päivä muiden lomassa. -Nyt on joulu.
Tahdomme viettää sen kanssasi.
Jopa Victor-setä kysyy sinusta joka vuosi.
Viekö hän yhä kalkkunan? -Joka vuosi.
Ostan aina toisen varalle.
Olet paras.
Tiedän, että haluat aina parastani, mutta jään tänään sänkyyn.
Äiti?
Hei. Tulkaa sisään.
Huomenta! -Huomenta.
Kulta. Olet niin aikuinen ja kaunis.
Miten voit, isä? -Olen kunnossa.
Mukava nähdä sinut hereillä.
"Vanhus"?
Unohdit… Tarvitsetko jotain ruokakaupasta?
Kyllä. Lista on jääkaapin ovessa.
Voitko viedä minut Nandan luo? -Tietysti.
Sano jotain hyvää minusta. -Jos käyt parturissa.
"Vanhus"?
Annanko Leon käyttää autoani, Laurita?
Ei, hänellä on oma.
Kuka antoi sen? -Sinä.
Kun hän pääsi yliopistoon opiskelemaan insinööriksi.
Elämä siis hymyilee.
Mikä tuo on? -Mikä?
Tämä roska naamallani. -Viiksesi.
Näytän Mario Brosilta. Älä sano, että minulla on viikset.
Ne ovat naamallasi.
Vihaan viiksiä. -Minäkin!
Mikset pakottanut ajamaan sitä? -Yritin.
Hankkiudumme eroon niistä. Jessus!
Sinun on luvattava, etten anna minun enää kasvattaa viiksiä.
Yritän, mutta pidät niistä.
Miten joku voi pitää niistä?
Ihmiset muuttuvat.
Älä muuta virka. Tunnen oloni vanhaksi. Ihoni ohenee.
Tulet kypsään ikään. -Ihossa ei ole hehkua.
Katso ryppyjä.
Laitan botoxia tänne ja hieman sivuille.
Teit sen jo.
Niinkö?
Sepä jotakin. Käyn sitten suihkussa…
Minulla on tärkeää asiaa.
Jorge...
Käyn vain ensin suihkussa.
Nyt minä…
Juuri tuosta aioin sanoa.
Herään ja huomaan, että minulle tehtiin ohitusleikkaus.
Kaksi, itse asiassa.
Kiva. Voinko edes juoda tätä?
Kyllä, se on kofeiinitonta.
Hienoa.
Kuinka päädyin tähän tilaan?
Lyhyesti sanottuna:
liikaa työtä ja stressiä, ei liikuntaa -
ja kamala tapa polttaa selkäni takana.
Mutta kulta,
onko minulla vielä muut elimeni?
Munuaiset, maksa? Olenko kasassa? -Kyllä.
Yhtä kivestä lukuun ottamatta.
Herrajumala… Odota.
Et voi sanoa noin. Minut leikattiin.
Anteeksi, en voinut vastustaa.
Hei, isä. -Näytät hyvältä. Hauska tavata.
Tapasitte joo. -Selvä.
Tuo on isoisä Nhanhão.
Hei, poika. Mukava tavata. -Tapasitte jo.
Selvä.
Olen vaikuttunut. -Heistä tuli aikuisia.
Isoisä Nhanhão on elossa. -Jorge…
Hän on kuolematon.
Teki sopimuksen paholaisen kanssa.
Älä ota kuvaa, koska henki ilmestyy.
Luota minuun.
Iskitkö miekan kiveen,
kuten kuningas Arthur?
"Kuolen, kun joku vetää sen pois."
Etsitään se miekka ja hoidetaan asia.
Äiti tuli.
Tervetuloa. -Hyvää joulua, Laurinha.
Pikkutyttöni. -Äiti.
Katso, kuka on täällä tänä vuonna!
Mikä yllätys!
Onko kaikki hyvin, Jorge? -Kyllä, Teodora. Entä sinulla?
Laura kertoi vaivastasi.
Niinkö todella? Suloista!
Kaikki tietävät.
Mahtavaa.
Mennäänkö, äiti? -Victor-setä, mitä ruokalistalla on?
En saanut tuoda kalkkunaa.
Niinkö? Mistähän se johtuu?
Toin omenatorttuja.
Kenet lahjoit leipuriksi?
Heräsitkö tänä vuonna typeryyksiä laukoaksesi?
Jestas. -Vanha piru!
Miten menee, lankuri?
Minulla on liikeidea. -Kiva.
Ennen kuin sanot mitään, älä vaivaudu pyytämään rahaa.
En edes tiedä, kuinka paljon tienaan.
Oletko hullu? En ole koskaan pyytänyt sinulta rahaa.
En ikinä. -Mitä?
Laura sanoi, että sinulla on jonkinlainen muistinmenetys.
En ole koskaan pyytänyt sinulta -
yhtään mitään.
En yhden yhtä realia.
Päinvastoin, olen täällä,
koska olet minulle velkaa.
Anna kun kerron jotain, ennen kuin lyön sinua.
Asia on näin:
en ole idiootti, kärsin vain muistinmenetyksestä.
En muista mitään koko vuodelta,
paitsi joulupäivän.
Muistan jok’ikisen joulupäivän. Onko selvä?
Selvä! Mistä tiedät, että olen sinulle velkaa,
jos et muista mitään viime vuodesta?
Usko pois, maksoin heinäkuussa.
Keksit sen juuri. -Maksoin sinulle.
Maksoin heinäkuussa. -Yritätkö hypnotisoida minut?
En pyytänyt rahaa. -Et maksa.
Puhelimesi soi. -Kuuntele tätä.
Setäsi yrittää hypnotisoida minut. -Vastaa, se voi olla tärkeää.
Sihteerisi Márcia soittaa.
Ehkä toivottaakseen hyvää joulua. -En tiennyt siitä.
En tiedä, mitä sanoa. -Katso.
Vastaa. Äiti ei pidä hänestä.
Onko selvä? -Selvä.
Hei. Hyvää joulua, Márcia.
Painu helvettiin, kusipää!
Mitä? Tässä on jokin väärinkäsitys.
Vain koska uskoin sinua!
Oletko kunnossa? -Olen, kulta.
"Kulta"? Kutsutko häntä yhä siksi?
Jorge, tämä on…
Lupasit viettää joulupäivän kanssani!
Márcia, en voi puhua nyt…
Uskon, että hallitus kestää. -…tai koskaan.
Tämä ei ole hyvä päivä minulle.
Se vain pahenee.
Jos et tule tapaamaan minua toimiston viereisessä ravintolassa,
tulen sinne ja aiheutan kohtauksen perheesi nähden!
Kuules nyt…
Mikä tuo on? -Syntymäpäiväkakkusi.
Piditkö siitä? -Kakustako?
Tietysti. Mutta missä kirsikka on?
Se on mansikkakakku.
Hullua. Ei kirsikoita voi unohtaa. Käyn ostamassa.
Mitä sinä teet?
Ostan kirsikoita. -Et edes pidä niistä.
En ole syönyt niitä kymmeneen vuoteen. Ehkä pidän nyt. Palaan pian.
Haen kirsikoita. -Juuri nytkö?
Jorge? -Menen ostamaan kirsikoita.
Odota! -Jorge!
Käyn nopeasti.
Halusin vain toivottaa hyvää joulua, hra Jorge.
Kerään myös tämän vuoden joulutippejä.
Tehköön karma tehtävänsä.
Älä herätä huomiota.
Käyttäydy normaalisti!
En halua kenenkään näkevän meitä.
Ensinnäkin sinun pitää tietää, että rakastan perhettäni.
Mitä tahansa sanoin tai lupasin,
unohda se. Siinä kaikki.
Olet hyvin viehättävä.
Tiirailin hieman, kun astuin sisään, ja olet ehdottomasti tyyppiäni.
Oletko hullu? -Kyllä, tämä kaikki on hullua!
Se saattaa kuulostaa hullulta, ja tiedän,
että se on tuskallista, mutta emme voi enää tavata.
Sen tulin sanomaan. Emme voi enää tavata toisiamme.
Tiedän, että se sattuu. -Joana, kuka tämä mies on?
Kuka?
Miten menee?
Eikö täällä olekin kuuma? Oletko sairas?
Sanoisin, että lämpötilasi on yli 38 astetta.
Voin selittää sen kunnioittavasti.
Kaikella kunnioituksella,
luulin, että hän oli minun…
Mitä, idiootti?
Jorge! -Minun…
Jorge!
Hän on tuolla! Hämmennyin.
Olen pahoillani. En näe ilman lasejani.
Hei, hauska tavata. Olet varmasti Márcia.
Näinkö aiot ratkaista tämän?
Koska tunnemme toisemme,
kerroin varmasti muistinmenetyksestäni.
Kerroinko siitä?
Valikoiva amnesia? Oletko tosissasi?
Pidätkö minua hölmönä?
Kaikki katsovat. -Kuule…
Tiedän, että ajelit viiksesi vain kannanottona.
Tein sen, koska ne olivat kamalat.
Kasvatit ne minun takiani!
Minä pidin niistä! -Hetkinen.
Yritä ymmärtää.
En edes tiedä, kuka olet!
En ole se Jorge, joksi minua luulet.
Olen toinen Jorge vuosien takaa.
Tuntemaasi Jorgea ei ole olemassa.
Olet mielenkiintoinen nainen. Löydät jonkun paremman.
Luojan tähden!
Muffini… -Muffini?
Et haaskaa neljää yhteistä vuottamme.
Neljää vuotta? -Sormus…
Tämä. Annoit sen minulle.
Muistatko?
Ole kiltti. Kuuntele tarkkaan. Sanon tämän vain kerran.
Sano sitten.
En tiedä, kuka olet!
Minulla ei ole mitään hajua, mistä puhut!
Usko minua! Ja voinko kysyä jotain?
Jos tulen perääsi parin päivän päästä, vaikka olisin polvillani,
lupaa, ettet ota minua takaisin.
En ole se Jorge!
En ole tämä ihminen! Usko minua!
Olet hullu.
Se on ainoa selitys.
Et tiedä, mitä haluat.
Tiedän. -Etkä tiedä.
Tiedänpäs. -Niin varmaan.
Rakastan vaimoani. Haluan olla hänen kanssaan!
Haluan perheeni. Rakastan heitä vielä enemmän!
En halua enää koskaan kasvattaa viiksiä!
Luulin, että olet erilainen.
Olet seniilimpi kuin koskaan!
Ette ansaitse seuraani!
Ettekä omenatorttujani! -Ei!
Omenatortut ovat minun! -Ei!
Menkää perään! -Napatkaa hänet!
Ota hänet kiinni, äiti.
Laura…
Millaiset välimme ovat?
Mitä oikein kysyt?
Sitä vain,
että jouluna on aikaa miettiä elämäämme -
ja ihmisiä ympärillämme.
Et sanonut mitään meistä. -Ehkä en halua.
Et edes muista sitä. Se ei kannata.
Miksi herätit minut tänä vuonna?
Haluatko todella tietää?
Todella.
Pidän siitä,
että kun katson sinua nyt,
näen Jorgen kymmenen vuoden takaa.
Pidän siitä, miten katsot minua yhä.
Kaipaan jopa Laurita-nimeä,
vaikka vihasin sitä aiemmin.
Jorge,
jouluna -
muistutat, miten asiat olivat ennen.
Tai ainakin, mitä merkitsin sinulle.
Hyvää yötä.
Unohdin sanat
Pidätkö yllätyksestäsi, Muffini?
Mitä teen täällä?
Luoja, Jorge.
Onko kaikki siis totta? Etkö muista mitään?
Mitä teen täällä?
Uskomatonta. Jätit Lauran.
Voi luoja!
Avioeropaperit ovat tulossa,
ja olemme asuneet täällä neljä kuukautta!
Ei!
Se ei ole totta. Tämä on vain painajaista.
Painajainen… -Ei.
Ei ole. Istutaan alas.
Istu äipän kanssa. -En halua.
Äidin söpöläinen! -Ja hitot!
En tahdo edes katsoa sinua! -Katsotpas!
Jessus. -Hei.
Kuuntele.
Tiedän, että jouluaika -
sekoittaa hieman ihmisten pienet päät.
Ihmiset sekoavat hieman.
Ei! Päästä irti!
Kuuntele. Minä päätän elämästäni!
Päätän tarinastani!
Ja tässä tarinassa et ole vaimoni!
Haluan rakkaan vaimoni takaisin!
Miksi tämä hirvitys on taas naamallani?
Ajelen sen pois nyt. -Ei!
Lopeta! -Ei!
Et koske viiksiin! -Kyllä vain!
Kyllä!
Pakotit lupaamaan, etten anna sinun ajella sitä pois!
Otin krav maga -tunteja.
Tämä on itsepuolustusta!
Oli likaista peliä heittää partaveitseni ikkunasta.
Tein vain, mitä pyysit.
Tai ainakin puolet siitä.
Avaimet.
Kulta,
mitä jos viettäisimme joulupäivän täällä kotona?
Koristelin upean puun.
Ja leivoin upean kakun.
Se on vähäkalorista.
Tuo kuusi on paska, ostit kakun, äläkä kutsu minua kullaksi.
Anna avaimet. -Jorge.
Meidän pitää puhua.
En halua puhua kanssasi.
Älä sitten kuuntele minua. Kuuntele jotakuta muuta.
Itseäsi.
Jorge?
Hei, Jorge.
Hei.
Tiedän, että näytän varmasti oudolta.
Kuin eri ihmiseltä.
Mutta olen sinä huomenna.
Ja seuraavana päivänä.
Olen sinä koko vuoden.
Onko tuo kusipää minä?
Niin hurmaava!
Olen normaali -
ja spontaani sinä.
Usko minua, kun sanon,
että rakastan Márciaa.
Sinä rakastat Márciaa.
Sinulla on jonkinlainen skitsofrenia.
Se liittyy vahvasti jouluun. Se on kuin joulufrenia.
Menet hieman sekaisin joulupäivänä.
Et tiedäkään, miten mahtava olet.
Ihana, fantastinen,
seksikäs, kuuma ja miehekäs mies.
Oikea saalis.
Olen todella nöyrä.
Niin, olet vähän omahyväinen.
Tämän takia Jorge tai minä,
Márcian käskemänä… Siis lääkärin käskystä nauhoitimme tämän videon.
Elokuvan…
Videoleikkeen.
Näyttääkseni uskomattoman elämämme -
tämän uskomattoman ihmisen vieressä,
joka on -
Márcia.
Etkö kirjoittanutkin tämän?
Nyt. -Tämä sinä olet.
Tyytyväinen ja onnellinen mies.
Syöt joka aamu terveellisen aamiaisen -
upean tyttöystäväsi Márcian kanssa,
joka aiemmin jo mainittiin.
Miksi syötät minulle linnunruokaa?
Se on vähäkalorista.
Tämän terveellisen aterian jälkeen -
peristalttiset liikkeesi alkavat toimia normaalisti,
ja voit huolehtia terveydestäsi, vanha kunnon Jorge.
Harjoitat jopa pakaralihaksia,
kuten upea tyttöystäväsi diggaa.
"Diggaa"? Diggaa sitä.
Intensiivisen treenin jälkeen -
valmistaudut lähtemään töihin.
Hyvälle liikemiehelle ulkonäkö on kaiken a ja o.
Siinä olet matkalla töihin.
Sait palkankorotuksen tänä vuonna. Aplodeja.
Hyvin tehty, isomies.
Ansaitsit sen.
Olet loistava kuski.
Siinä ajelet töihin. Niin mainiota.
Hups. Katso tietä.
Miksi minulla on niin typerä ilme?
Miksi ivaat itseäsi?
Tykkäät viettää aikaa perheesi kanssa.
Mutta osaat myös pitää hauskaa.
Osaat olla iloinenkin.
"Iloinen" on liikaa. Se on liikaa.
Olet vanhanaikainen romantikko.
Seksikäs, mutta siisti.
Mikä luuseri. Katso hänen ilmettään.
Totta tosiaan.
Seksielämäsi on villiä, Jorge.
Joka torstai on yksityistilaisuus.
Nauhoititko meitä? -Kyllä.
Katso vain.
Odota.
En ollut valmis.
Nyt se alkaa, Muffini. -Tuo sattuu.
Tosi seksikästä. -Silmäni!
Viikonloppuisin pelaat golfia ystävien kanssa.
Se on erittäin hienostunut ja monimutkainen laji.
Tämä on elämäsi, Jorge.
Kaiken lisäksi olen taitava kameran kanssa.
Näytät seksikkäältä, muttet halvalta.
Oikea puolesi on paras. Jorge?
Jo… Jorge!
Auts.
Isä. Oletko kunnossa? -Hei.
Kaikki hyvin? -Olen kunnossa.
Voin hienosti.
Liukastuin vain.
Älkää tehkö noin.
Tarvitsetko lainavaatteita? -Tarvitsen.
Tarvitsetko apua?
Tarvitsen myös särkylääkettä.
Odotatko Roberto Carlosin show'ta?
Teodora.
Taas vietämme joulun yhdessä.
Vihaan sinua!
Oletpa iloisella päällä!
Hei, poika. -Mitä nyt?
Oletko sinäkin vihainen?
En minä, isä.
Minua ei haittaa.
Miten opinnot sujuvat?
Oikeasti, isä? Unohdat kaiken huomenna.
Entä sitten? Muistan ensi jouluna. Olen isäsi.
Hyvä on, isä.
Jätin yliopiston kesken.
Mitä? -Kyllä.
Oletko hullu? Kaiken vaivani jälkeen.
En halua riidellä. Äidin piti kertoa sinulle.
Ei kertonut. -Suoraan sanottuna -
en jättänyt kesken.
Minut heitettiin pihalle.
Vittu. -Minulta löytyi huumeita.
Voi luoja, huumeita… -Juuri niin.
Joten päätin luovuttaa täysin. -Jessus!
Emme kasvattaneet sinua siten.
Puhuimme tästä jo.
En muista, että puhuimme tästä.
Istuin tuomioni, olen nyt puhdas.
Menit vankilaan. -Kyllä.
Olitko jonkun narttu? -Jatketaan.
Unohda menneet.
Tiedätkö, mikä tulevaisuuteni on? -Mikä?
Haluan tehdä musiikkia taas. -Selvä, poika.
En voi uskoa, että käytit huumeita.
Sinun piti olla pikkulusikka. Mutta pidit aina musiikista.
Tulee tippa linssiin, kun muistan sinut pikkupoikana.
Annoin sinulle pianon… -Hitot siitä!
Teen brassifunkia.
Anteeksi? -Mc Leo. Pano-Leo.
"Pano-Leo"? -Kuulit oikein.
Kuuntele.
Tule tänne vain Pikkuhousut kireinä
Et malta ottaa niitä pois
Kun nään että sekoat Se saa mut kuumaks
Hullun kuumaks
Tuo on ällöttävää. Mikä ääntäsi vaivaa?
Kuulostaa oudolta. -Vitsailen vain, isä.
Mikä vitsi tämä on olevinaan?
Sain tutkintoni vuosi sitten.
Minulla on jo työ. -Luojan kiitos, poika.
Luulin, että käytät huumeita. Se tuntui tuskalliselta.
Käytän välillä vähän. -Mitä vähän?
Mitä nyt? En pidä siitä.
Mitä tämä on? -Rauhoitu. Se oli vitsi.
Voin edelleen jättää sinut perinnöttömäksi.
Rauhoitu. On joulu. -Kuka vitsailee huumeista?
Isä…
Olen pienin ongelmistasi.
Mene vain.
Laura, voimmeko puhua? -En halua puhua kanssasi.
En tiedä, mitä olen tehnyt. -Haen kalkkunan.
Mitä tarkoitat?
Eikö Victor-setä tuo sitä? Vastaako hän kinkusta tänä vuonna?
Mikä hätänä?
Victor-setä kuoli viime kuussa.
Kiva, isä.
Haluaisin -
nostaa maljan rakkaalle Victor-sedällemme.
Parhaille kalkkunoille. -Älä, isä.
Lopetan puhumisen ja pyydän hetken hiljaisuutta.
Mihin hän kuoli?
Miksi käyttäydyt näin?
Minä tässä.
Jorge.
Hyvä Jorge. -Kaikki ovat hyviä jouluna.
Ei, kulta. Olen oikea Jorge.
Etkä ole.
Oikea Jorge jätti minut.
Oikea Jorge asuu palkintovaimon kanssa hienossa naapurustossa.
Oikea Jorge ei ole maksanut lastensa elatusapua.
Oikea Jorge on oikea kusipää!
Olen samaa mieltä. -Tiedän, ja se pahentaa tilannetta.
En voi vihata sinua rauhassa. Tämä on hullua.
Rakastan sinua yhä. -Ja oudommaksi muuttuu.
Älä koske minuun. Suhteemme on ohi.
Rakastat minua vielä.
Olet väärässä. Jatkoin elämääni.
Mitä?
Joko jatkoit elämääsi? -"Jo"?
Erosimme helmikuussa.
Sinä…
Sinä valehtelet.
Et löytäisi ketään niin nopeasti.
Mutta niin vain kävi.
Tapailen erästä miestä töistä.
Maérciota.
Tiesin sen. Maércio.
Hän ei päässyt yli siitä,
että minut ylennettiin. Hän kostaa.
Jorge.
Mies minun töistäni.
Tunnenko hänet?
Ei sillä ole väliä. -Onpas.
Outo mies talossamme…
Mikä meininki, lankuri? -Vittu.
Taas tuli joulu… -Siinä se on.
Laura.
Tuleeko hän? -Hän tulee varmaan pian.
Anteeksi, Luana. Minun pitää puhua hänen kanssaan.
Kuka hän on? -Ei kukaan. Vain ystäväni.
Tunnenko hänet? -Et.
Hän on leski,
menestyvä juristi,
hän on pitkä,
hänen hiuksensa ovat valkoisemmat.
Hän on todella kypsä.
Komeampi.
Tuleeko hän tänä iltana? -Pyysin olla tulematta, mutta en tiedä.
Hän saattaa piipahtaa.
Katsotaan. Mistä tietää?
Lauran Jorge.
Olen Ricardo. Hauska tavata. Mitä kuuluu?
Hei, kulta.
Mitä sinä teet, Jorge?
Älä jahtaa muiden vaimoja!
Hän on minun poikaystäväni.
Taasko uusi?
Satutit häntä! -Hän sai kunnolla köniin!
Veri ei ole minun.
Tuo veri on….
Tuo ei näytä hyvältä, isä.
Pilasin joulupäivän.
Rauhoitu, isä. Olemme tottuneet siihen.
Pidätkö tuosta yhä?
Muistatko sen? -Miten voisin unohtaa?
Olet nähnyt sen miljoonasti -
ja aina kysyit: "Voimmeko katsoa Shrekin vihreän joulun"?
Emmekä koskaan katsoneet.
Sanon suoraan. En tiedä, mitä näit -
siinä rumassa oliossa.
Ajattelin, että hän näytti sinulta.
Hemmetti…
Näytänkö Shrekiltä?
Et näytä häneltä,
mutta näytät hänen ihmisversioltaan.
Katso. Sinulla oli sama hiustyyli.
Älä sano äidillesi, että hän näyttää Fionalta.
Hän ei ilahtuisi siitä. -En ikinä.
Enpä tiedä.
Tunsin vain olevani lähempänä sinua.
Rakastan sinua.
Minäkin sinua, isä.
Mikä päivä!
Perheeni vihaa minua, menetin taloni, tyttäreni pitää minua hirviönä -
ja elämäni rakkaus on jonkun muun kanssa.
Isä.
Äiti ei tapaile ketään.
Hän sanoi… -Kuuntele minua.
Hän kävi muutaman kerran treffeillä,
mutta siinä kaikki.
Hän on yhä hulluna sinuun.
Ja minä häneen.
Sinun on tehtävä jotain muuttaaksesi kaiken.
Mitä voin tehdä?
Minulla on vain yksi päivä aikaa -
korjata 364 päivän edestä typeryyksiä.
Mitä teen?
En tiedä, isä. On joulu.
Käytä sitä hyväksi ja hämmästytä äiti.
Rakastan sinua, poika. -Samoin.
Käyttäydy. -Heippa, isä.
Rakastan sinua. -Samoin.
Kiitos. -Pidä huolta itsestäsi.
Heippa. Hyvää yötä. -Hei hei, täti.
Jorge!
Laura!
Älä luovuta suhteemme.
Kai tiedät, ettet muista tätä huomenna?
Paremmin kuin sinä.
Halusit viettää joulun ulkomailla.
Tiesitkö sitä?
Sinun piti herätä New Yorkissa tänään.
Kaukana perheestäsi.
Halusit sitä itse!
Hassua.
Tiedätkö, kuka ei sallinut sitä?
Minä.
Sanoin, että meidän pitäisi jäädä tänne.
Koska ajattelin sinua -
itseni sijasta.
Teen ensi vuonna eri tavalla.
Saat nähdä.
Ensi vuonna lähdemme ulkomaille.
Heräämme kaukana täältä.
Todella kaukana, Jorge.
Ensi vuonna heräämme saarella.
Et tekisi sellaista.
Puhutaan -
vuoden kuluttua.
Márcia.
Uskallapa vain, Márcia!
Ei!
Älä kuvittele hetkeäkään, että jään tänne kanssasi, Márcia!
Lähden kotiin välittömästi!
Mikään ei pidä minua täällä!
Vaikka joutuisin vuokraamaan lentokoneen,
laivan tai avaruusaluksen,
vietän joulupäivän rakastamani perheen kanssa!
Lasteni ja vaimoni kanssa. Rakastan Lauraa.
Hän on elämäni rakkaus.
Älä lopeta. Nautin siitä.
Laura,
koska palasimme yhteen? -Vuoden puolivälissä.
Soitin sinulle joka päivä tammikuusta lähtien.
Vau! -Se ei ollut helppoa.
Mutta olit oikeassa.
Tämä on mahtavaa. Emme koskaan viettäneet joulua muualla.
Loistava idea.
Se ei ollut minun ideani.
Olit ostanut matkan tullaksesi tänne Márcian kanssa.
Halusit luopua siitä, mutta sanoin, että meidän pitäisi tulla.
Pidän siitä.
Pitäisi tehdä tätä useammin.
Viettää joulu kahden kaukana kotoa.
Välillä lasten kanssa.
Lastenko?
Aninha viettää joulupäivää poikaystävänsä kanssa,
ja Leozinho on lähtenyt Australiaan.
Miksi ei?
Voimme tehdä sitä ajoittain.
Rakastan sinua.
Minäkin rakastan sinua.
Joten,
missä haluaisit herätä ensi jouluna?
Yllätä minut.
Pidätkö siitä?
Ota kuva! -Ostosmatka!
ANINHA - CHAMONIX, RANSKA
Tässä on hyvä ottaa kuva. -Varo autoja.
Täällä ajetaan toisella puolella.
Hyvä on.
Varo, Jorge!
LONTOO HYVÄÄ SYNTYMÄPÄIVÄÄ
TERVETULOA JOULUPUKIN KOTIIN POHJOISNAVALLE
Yksi, kaksi, kolme… Hei!
Jorge! -Mene. Se oli jo rikki.
JORGE JOULUPUKIN KOTI!
Laura, ota kamera, haluan tanssia hieman tässä.
Ota kuva. -No niin.
Taj Mahal, Taj Mahal
Tiedät, että tämä on Kreml.
Sama asia. Ne ovat linnoja, joissa on kupolit.
LAURA HYVÄÄ SYNTYMÄPÄIVÄÄ
Miksemme matkustaneet tänä vuonna?
Puhu hiljempaa.
Pyydän anteeksi.
Minä pyydän. Unohdin varoittaa.
Miksi kuiskaamme?
Voi luoja.
Herranen aika… -Pidätkö yllätyksestä, isä?
Paras yllätys koko elämässäni, kulta.
Mikä hänen nimensä on? -Victor.
Setämme mukaan. -Ei.
Isoisä Nhanhãon mukaan.
Onko isoisä Nhanhãon nimi Victor?
Isoisä Nhanhão ei näytä Victorilta. Hän näyttää. Vitinho.
Isoisä näyttää Arnaldolta.
Maurolta.
Isoisä Nhanhãon nimen olisi pitänyt olla Mauro.
Eikö isä siis halunnut poikaa?
Jorge!
Hän ei halunnut mennä naimisiin.
En pidä miehistä, jotka eivät välitä perheestä.
Jos hän olisi täällä, puhuisin hänelle.
He varmasti selvittävät asian.
Aninha on täällä, ja pidät siitä.
Pidänkö? Pidämmekö siitä, Roy? Vanha ystävä?
Vanhasta puheen ollen, kuinka vanha Roy on?
Ei liian vanha.
Hän on varmaan yli 30-vuotias.
Hän on ikinuori koira.
Jorge, miten voin sanoa tämän…
Tuo Roy.
Roy…
Se ei…
Miten voin sanoa? Se ei ole aiempi Roy.
Se on eri Roy,
mutta myös Roy.
Se on myös Roy. -Tarkoitan…
Onko se Roy 2?
Roy 3.
Mutta se on yhä Roy, toisen koiranpentu.
Roy…
Kaikkea sitä joutuu kokemaan.
Koirani kuoli,
ja yritit huijata minua toisella, jolla on sama nimi ja väri.
Se on petos.
En edes tiedä, pidänkö siitä. -Asiaa on aina niin paljon.
Unohdin sen. Olen pahoillani.
Mutta mitä se muuttaa?
Paljonkin.
Pidin ensimmäisestä. -Voi Jorge…
Pitääkö se edes minusta? -Älä nyt.
Onko tuo sama isoisä Nhanhão?
Ajattelin, että saatat korvata hänet joka vuosikymmen.
Ei sitä tiedä.
Ajan kuluessa vanhukset alkavat näyttää samalta.
Hänet olisi voitu palsamoida. Palsamoitko hänet?
Voi Jorge…
Naapureilla menee hyvin.
Tuo on Luiz Cláudio -setä.
Mikä meininki, lankuri?
Mitä nyt, Luiz Cláudio?
Vietätkö joulua etuajassa?
Ei, vietän joulupäivän sukulaisten kanssa.
Halusin vain halata teitä.
Tulin tuomaan tämän.
Ei tarvitse. -Älä aloita.
Kaikki on tässä. Kaikki, mitä olen velkaa korkojen kera.
Luiz Cláudio,
en lainannut rahaa ajatellen, että maksat takaisin.
Vaadin, lankuri. Olen nyt rikas!
Vihdoinkin!
Miten? -Se on loistava ajatus.
Myyn nilkkanäyttöjen suojuksia.
Käykö tämä kaupaksi?
Brasiliassa ne viedään käsistä.
Laajennamme Latinalaiseen Amerikkaan, Yhdysvaltoihin -
ja sitten Saksaan.
Siksi sinun otettava tämä.
Olen tosissani. -Ota se.
Ota se, isä. -En edes tiedä, kuinka…
Vaadin. -Ota rahat.
En hyväksy sitä. -Terve, hra Jorge!
Hei! Mahtavaa.
Hyvää joulua, hra Jorge. -Hyvää joulua.
Juuri ajoissa. Tiedoksenne vain,
että kerään joulutippejä kaikilta, jotka eivät vielä antaneet.
Mikä sattuma. Hyvä ajoitus.
Tänään saat olla onnellinen.
Anteeksi. Ole hyvä, Oswaldinho.
Nauti joulusta perheesi kanssa. Ota ilo irti!
Osta kaikille jotain. Kerro, että se oli Jorge-sedältä.
Hra Jorge…
Tiedän. Nauti siitä!
Hra Jorge, kiitos paljon! -Hemmottele itseäsi.
Kiitos. Hyvää joulua!
Eipä kestä.
Hyvää joulua! -Sitä samaa.
Isä, kuuntele… -Mene vain siitä.
Loistavaa! -Hyvää joulua, hra Jorge.
Miksi teit noin?
Opi jotain isältäsi…
Ei, isä.
Opetan sinulle jotain, mitä olen oppinut vuosien taistelusta:
jouluhenki on välttämätön!
Jorge. -Synnymme ilman mitään,
kuolemme ilman mitään.
Jorge. -Olenko oikeassa, Luiz Cláudio?
Sekki oli miljoona realia!
Odota.
Olihan siinä nimeni?
Ei.
Sekin kantaja voi lunastaa sen.
Oswaldinho! -Mene vain perään.
Hyvää joulua!
Jee!
Hyvää joulua! -Oswaldinho!
En halua enää tätä! -Tule takaisin!
Hyvää joulua! -Tule takaisin!
Odota, se oli virhe!
Vittu! Se oli virhe!
Sinulle, kulta. -Kiitos, äiti.
Missä minun on?
Älä avaa sitä vielä. Tule tänne, kulta.
Oletko tosissasi? Flunssa?
Minulla on jo lentolippu. Joka vuosi keksit uuden tekosyyn.
Tiedän, että tapasimme viime kuussa, mutta en nähnyt sinua.
Tai siis näin, mutta tiedät, mitä tarkoitan.
En ole humalassa tai hullu.
Halusin sinut tänne tänä vuonna.
Jorge, otetaan ryhmäkuva.
Tehdään se! -Tulkaa!
Tulkaa, pojat.
Hei, isä. Rakastan sinua. Hyvää joulua.
Tule, isä!
Kuulut nyt perheeseen. -Jee!
Kerääntykää yhteen.
Tule isäsi viereen. -Tule.
Anteeksi, isä.
Pyysin heitä olemaan kertomatta.
Mikä syöpä se on?
Rintasyöpä.
Kuten äidillänikin.
Niin.
Minä mokasin.
Viivyttelin asian kanssa.
Siksi en -
voi imettää poikaani.
En hoitojen aikana. -Rakas tyttö…
Ovatko välimme hyvät? Meidän kahden? Tarkoitan,
miten vuoden aikana -
toisen Jorgen -
kanssa sujuu?
Tulemmeko toimeen?
Olit -
hyvin erilainen -
kuin olet jouluna.
Erittäin.
Minun oli vaikea tottua siihen.
Mutta ei enää.
Tulemme toimeen.
Kyllä. -Hienoa.
Puhumme päivittäin.
Soitat aina kysyäksesi vointiani, kun matkustat ulkomaille.
Pidän siitä.
Ihmiset sanovat,
että kun vanhenemme, henkemme pysyy samana.
Se taisi tapahtua sinulle.
Hän nukahti.
Minua -
väsyttää. Taidan myös mennä nukkumaan.
Mennäänkö?
Ei.
En halua nukahtaa vielä.
Toki, isä.
Olinpa hölmö.
Mitä haluaisit tehdä?
SHREKIN VIHREÄ JOULU
YMMÄRRÄN. RAKASTAN SINUA. RAKKAUDELLA, LAURA
Tämä.
Tule isoisän syliin.
Tule tänne.
Tänne näin.
Hei, poikani. -Hei, isä.
Mitä nyt?
Eikö poika olekin iso? -On.
Rakastan sinua. -Minäkin sinua.
Kulta, voisitko avata oven?
Hyvä on.
Onko tämä Jorgen talo?
Tämäpä yllätys, isä!
En ikinä jättäisi syntymäpäivääsi välistä!
Kiitos, isä.
Olit nuorena kovin samannäköinen.
Huomasimme sen myös kuvista.
Olen iloinen, että olet täällä.
Olisi pitänyt vaatia enemmän, että viettäisit joulun täällä.
En voi nauttia joulusta ilman äitiäsi.
Hän rakasti sitä yhtä paljon kuin Laura.
Kaipaan sitä.
Pidin liian monia asioita itsestäänselvyyksinä.
En voi edes kuvitella,
mitä olet joutunut kokemaan.
Mutta olen todella ylpeä sinusta.
Kiitos, isä.
En ymmärtänyt muistinmenetystäsi.
Etkö todella muista yhtään mitään tästä vuodesta?
En mitään, isä.
Tunnen eläneeni vain noin 20 päivää.
En muista tätä vuotta ollenkaan.
En nähnyt sen kulumista.
Totta puhuen -
en nähnyt elämästäni mitään.
Minulla ei ole sairauttasi, mutta tunnen samoin.
Se on melko yleinen tunne.
Elämä on vain tuulen kuiskaus.
Pedro, voinko lainata sinua hetken?
Mene vain, isä.
Niin.
Olisin voinut tehdä asiat eri lailla.
Toivo sitten jotain.
Mitä sanoit?
Sanoin, että olisin voinut tehdä kaiken elämässäni eri lailla.
Toivo jotain.
Mitä tarkoitat? Kerro!
En pidä tuosta, Laura. Olkaa kilttejä.
En pidä siitä. -Jorge.
Aninha piti siitä.
Tulin syömään kakkua.
Mutta en pidä siitä. -Jorge!
Voit toivoa jotakin.
Hän ei ikinä toivo mitään.
Nyt toivon.
Haluan sitä.
Toivon jotain, mitä en ole ennen toivonut.
Vau.
Mitä sitten?
Hän ei voi kertoa. Muuten se ei toteudu.
Mutta sen on tultava sydämestäsi.
Isä?
Voimmeko katsoa leffan?
Voimme, kulta.
Voimme katsoa, mitä vain haluat.
Leozinho… -Isä!
Hyvää joulua! -Hyvää joulua.
Mistä kaikki tämä into tuli?
On joulu! -On joulu!
Hakisimmeko Leozinhon pyörän?
Kyllä! -Tehdään se.
Kuka haluaa mennä supermarketiin?
Minä! -Minä!
Jee!
Ostetaan syntymäpäiväkakkuni.
Kyllä! -Kyllä!
Menkää pukeutumaan. Vauhtia! Kukaan ei saa myöhästyä!
Mistä nyt tuulee, Jorge?
En tiedä, Laura.
En todellakaan tiedä.
Minulla on vain tämä tunne.
Tuntuu siltä, että heräsin unesta, katsoin sinua,
lapsiamme ja elämäämme,
ja se sai minut ymmärtämään, miten tärkeää tämä kaikki on.
Kuin sanoisin itselleni,
että minun pitää nauttia jokaisesta hetkestä.
Minun on pakko, Laura.
Kuka haluaa köyhiä ritareita? -Minä!
Kun minulta kysytään, miksi rakastan joulua,
en voi selittää syytä.
Näyttää isoisä Nhanhãolta.
Jouluna on aina kuumaa, kiireistä,
kulutamme paljon,
syömme paljon,
ja kaikki vaikuttaa kaoottiselta ja turhalta.
Mutta asioissa, joissa ei tunnu olevan järkeä nyt…
TIETOA RINTASYÖVÄSTÄ
…voi olla myöhemmin.
Tärkeintä on olla avoin elämän pienille vihjeille.
Piristykää!
Joulu on täydellinen hetki pysähtyä hetkeksi,
hengittää syvään ja huomata, että elämä -
ei ole pelkästään laskujen maksamista.
Pitäkää kiinni, koska lento lähtee!
Koska elämä on hyvää.
Aina.
Paljon onnea vaan
Se on suurin lahja, jonka voi itselleen antaa.
Vai uskotko yhä joulupukkiin?
Hyvää joulua!
Hän iski silmää. Näitkö sen?
LOPPU
Tekstitys: Ida Suninen