Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אדי וג'ין הכירו והתאהבו.‬
‫אדי וג'ין התחתנו וקנו בית.‬
‫אדי וג'ין התכוונו להביא ילד לעולם,‬
‫אבל זה לא קרה.‬
‫אז בכל בוקר, אדי מנשק את ג'ין,‬
‫אדי יוצא מהבית...‬
‫וג'ין לבד.‬
‫אני האישה שלך‬
‫אדי המזדיין. בחייך.‬
‫אדי, ראית את המספריים? אני...‬
‫היי, את לובשת אותה.‬
‫היא נראית מעולה עלייך.‬
‫מי זה?‬
‫הוא התינוק שלנו.‬
‫עדיין היו כמה תגיות.‬
‫את לא מתכוונת להגיד משהו?‬
‫זאת בדיחה חולנית, אדי? כי אין לי מצב רוח לזה.‬
‫לא.‬
‫זה תינוק, ג'ין.‬
‫אני רואה.‬
‫הכול הסתדר.‬
‫הוא התינוק שלנו.‬
‫בואי הנה, תראי.‬
‫קחי, את יכולה...‬
‫איפה...‬
‫לא עכשיו, ג'ין.‬
‫זה התינוק שלך.‬
‫איך קוראים לו?‬
‫זאת החלטה שלך.‬
‫משהו נשרף?‬
‫כן.‬
‫איפה הביצה השנייה?‬
‫על הרצפה.‬
‫אני אפתח.‬
‫היי, אני לא אהיה בבית הערב. את תהיי בסדר?‬
‫פלפלית קטנה שלי.‬
‫אדי, אני...‬
‫מה?‬
‫שום דבר.‬
‫היי.‬
‫שזה לא ידאיג אותך כל כך.‬
‫הביצים שאת מכינה ממילא נוראיות.‬
‫היי. תיכנס. טוב לראות אותך.‬
‫ראלף, כן.‬
‫בוא הנה. זין, אני כל כך...‬
‫היי, אל תנבל את הפה. יש לנו ילד.‬
‫בסדר, אני יודע.‬
‫חכה רגע אחד.‬
‫ג'ימי.‬
‫את בסדר?‬
‫כן. למה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אין פה אף אחד?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫משהו קרה הלילה. אנחנו חייבים ללכת. עכשיו, ג'ין!‬
‫בואי. קדימה.‬
‫- ג'ימי, מה אתה עושה פה? - תמשיכי. בהמשך המסדרון.‬
‫למה אתה בארון של אדי?‬
‫אין לך זמן לארוז. את יכולה לקנות דברים בדרך.‬
‫אתה חייב להאט. אני לא יודעת מה קורה.‬
‫את תבררי עם קאל לאן את הולכת.‬
‫מי זה קאל, לעזאזל? איפה אדי?‬
‫יש פה 200,000 דולר.‬
‫קאל ינהל את הכסף, אבל הוא יהיה אצלך.‬
‫אדי בסדר?‬
‫תני לו 10,000 מייד ותסתדרו משם,‬
‫- אם הוא יישאר איתך. - הוא אמר לך להגיד לי את כל זה? מה...‬
‫ג'ימי, תפסיק.‬
‫ג'ימי, זאת אני. זאת ג'ין.‬
‫בבקשה תגיד לי מה קורה.‬
‫פשוט תיקחי את התיק, מותק.‬
‫לכי להעיר את הילד.‬
‫אני קאל.‬
‫אדי רק אמר שהוא לא יהיה בבית, אבל הוא אומר את זה כל הזמן.‬
‫ואז אני מתעוררת באמצע הלילה והוא לידי.‬
‫אני לא יודעת מה קורה, מי אתה,‬
‫ולמה זה קורה בכלל.‬
‫הוא אף פעם לא מתנהג ככה.‬
‫כאילו הוא יודע שמשהו לא בסדר.‬
‫הוא בוכה כשהוא רעב, אבל הוא בדיוק אכל.‬
‫אומרים את זה על תינוקות, לא?‬
‫הם מרגישים אנרגיות,‬
‫אפילו אם מנסים להסתיר את זה, הם יודעים איך אתה מרגיש באמת.‬
‫יש לך ילדים משלך?‬
‫לא.‬
‫גירשו אותי מהבית שלי וגרוע מזה, שלחו אותי איתך, עם אדם זר...‬
‫- את יודעת מה המקצוע של אדי, נכון? - גנב שגונב לפרנסתו?‬
‫- כן, אני יודעת. - אז ברור לך מה קורה.‬
‫אני לא יודעת מי אתה, אבל...‬
‫אני מי שישמור עלייך ועל התינוק.‬
‫הארי.‬
‫- סליחה? - התינוק.‬
‫חשבתי שאולי תרצה לדעת איך קוראים לו.‬
‫הוא בסדר?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה עובד איתו?‬
‫עבדתי איתו פעם.‬
‫ג'ימי אמר שנברר לאן אני הולכת.‬
‫- אוכל לטלפן לאחותי. - בלי אחיות, בלי אנשים.‬
‫- כמה זמן נהיה רחוקים מהבית? - אני לא יודע.‬
‫אז אתה לא יודע איפה אני אמורה לגור,‬
‫אתה לא יודע כמה זמן ואתה לא יודע אם אדי בסדר.‬
‫- תן לי להתקשר אליו. תן לו להסביר. - אי אפשר.‬
‫- אתה מדבר על בעלי. - אף אחד לא יודע איפה הוא.‬
‫את לא יכולה להתקשר אליו כי אף אחד לא יודע איפה הוא.‬
‫מישהו מחפש?‬
‫כולם מחפשים.‬
‫והם מחפשים גם אותך.‬
‫בית יפה.‬
‫ליד פארק.‬
‫אני אוהבת לטייל עם העגלה.‬
‫למה היא לא דלוקה?‬
‫נאמר לי שזה לא בריא.‬
‫אז מה הטעם?‬
‫זה עוזר.‬
‫תודה לאל.‬
‫הוא נראה כאילו...‬
‫הוא בסדר עכשיו.‬
‫טוב שהוא שותה.‬
‫אם קל יותר להאכיל אותו עם...‬
‫אני יכול לצאת.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫עם...‬
‫זה בסדר. הוא בסדר. רואה?‬
‫- קאל? - מה קרה?‬
‫זה הארי.‬
‫יש בעיה. הוא רותח. תרגיש.‬
‫נראה לי שצריך ללכת לבית חולים.‬
‫לא. בלי אנשים. אנשים שואלים שאלות.‬
‫בתי חולים זקוקים למידע.‬
‫מה את לא מבינה ב"כולם מחפשים אותך"? אי אפשר, ג'ין.‬
‫ג'ין.‬
‫אדוני?‬
‫גברתי?‬
‫אדוני?‬
‫סלחי לי. סליחה.‬
‫אל תביטי לאחור.‬
‫גברתי, את בסדר?‬
‫מה?‬
‫תרגיש.‬
‫ירד לו.‬
‫סליחה?‬
‫התינוק, היה לו חום, אבל הוא מרגיש הרבה...‬
‫צאו מהאוטו.‬
‫מה הבעיה?‬
‫צאו מהאוטו.‬
‫אבל אדוני, התינוק ישן.‬
‫חכה. קאל!‬
‫- אני לא מבינה מה קורה. - תעשי כדבריו.‬
‫- את בטוחה שאת בסדר? - כן.‬
‫הגבר הזה לא מטריד אותך?‬
‫גברתי, למה את עם הגבר הזה?‬
‫הוא בעלי.‬
‫יש בעיה?‬
‫למה ישנתם במכונית שלכם?‬
‫- אני מצטער, אדוני השוטר. בדיוק... - אני שואל אותה.‬
‫אנחנו עוברים לבית חדש.‬
‫והתרגשנו כל כך שרצינו לנסוע כל הלילה ולישון שם.‬
‫אבל בסביבות...‬
‫אני לא יודעת. בסביבות... באיזו שעה, יקירי?‬
‫בסביבות 1:00 או 2:00?‬
‫נכון. בסביבות 1:00 או 2:00, הוא התחיל להתעייף,‬
‫ודאגתי כל כך לגבי התינוק והכול, בגלל החום שלו,‬
‫אז הכרחתי אותו לעצור בצד מייד. אפילו לא רציתי שהוא ייסע למלונית.‬
‫זה קרה באשמתי, אדוני השוטר.‬
‫יש לך ילדים?‬
‫טוב, אז אתה יודע איך אימהות מתנהגות לפעמים.‬
‫זה לא יקרה שוב. אני מבטיחה.‬
‫תוודאי שזה לא יקרה.‬
‫לא ידעתי שאני יכולה לשקר ככה.‬
‫מה?‬
‫יצא לי תינוק לבן.‬
‫המטבח מלא במצרכים.‬
‫יש חלב, ביצים,‬
‫לחם,‬
‫בננות, קרקרים‬
‫ופסטה.‬
‫חדר אוכל.‬
‫טלוויזיה.‬
‫החדר שלך והחדר של התינוק כבר מסודרים בקומה העליונה.‬
‫הפורמולה שביקשת, חיתולים ותרופות אם הוא יחלה שוב.‬
‫יש טלפון במגירת השידה שלך בקומה העליונה.‬
‫במקרה חירום, תוציאי אותו,‬
‫תחברי אותו לחשמל, ותתקשרי למספר הזה.‬
‫בסדר?‬
‫ואסור לך לדבר עם אף אחד.‬
‫בלי חברים. בלי מכרים.‬
‫ותדאגי להשאיר את הדלת נעולה.‬
‫- למה אתה אומר לי את כל זה כאילו... - אני אחזור כשאוכל.‬
‫כשתוכל?‬
‫- מתי נלך הביתה? - תצטרכי להתאזר בסבלנות.‬
‫- ג'ימי אמר שתעזור לנו... - ג'ין.‬
‫...ומעולם לא הייתי לבד.‬
‫- אני רק צריכה רגע... - ככה זה חייב להיות.‬
‫- אבל אדי היה רוצה שתישאר איתנו. - אני עושה כמיטב יכולתי!‬
‫בואי נעשה כמיטב יכולתנו.‬
‫מי עשה את כל זה?‬
‫לאדי עדיין יש חברים, כנראה.‬
‫מה זאת אומרת, "עדיין"?‬
‫קאל.‬
‫מה לגבי הפארק?‬
‫אין פארק.‬
‫שלום?‬
‫שלום? זאת השכנה שלך.‬
‫היי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, כמובן.‬
‫לא. לא התכוונתי להבהיל אותך.‬
‫חברים שלי גרו שנים בבית הזה.‬
‫נחמד לראות פה מישהי חדשה.‬
‫אני אוולין.‬
‫מרי.‬
‫נעים להכיר, מרי.‬
‫אני גרה שני בתים מפה.‬
‫בעלי הלך לעולמו לפני כמה שנים.‬
‫אם תצטרכי עזרה או כל דבר אחר...‬
‫תודה.‬
‫בסדר.‬
‫להתראות.‬
‫- איך קוראים לתינוק שלך? - הארי.‬
‫הארי.‬
‫הארי ומרי.‬
‫משלוח מנות.‬
‫אבל כשהבת שלי עזבה את הבית, שוב התחיל להיות לי קשה.‬
‫כשהטלוויזיה פתוחה, אני שוכחת שאני לבד.‬
‫זה טעים מאוד.‬
‫זה קל. אתן לך את המתכון.‬
‫אני בשלנית איומה.‬
‫אכפת לך אם אני אשאל... אם הארי ישן כל הלילה?‬
‫אני מצטערת. את שומעת אותו בוכה?‬
‫- אני מנסה לגרום לו... - לא, יקירה.‬
‫פשוט...‬
‫את נראית מותשת.‬
‫אני עייפה כל כך.‬
‫אני עייפה כל כך כל הזמן.‬
‫אני נשבעת שאני שומעת אותו בוכה כשהוא ישן.‬
‫מה קרה לבעלך?‬
‫אני מחטטת.‬
‫אני פשוט...‬
‫איפה השירותים שלך?‬
‫בקומה העליונה, בסוף המסדרון.‬
‫לא אמרת שחברים שלך גרו פה פעם?‬
‫סליחה?‬
‫אמרת שחברים שלך גרו פה. השירותים.‬
‫אלוהים, את יודעת מה? את צודקת.‬
‫אני מניחה שאני מזדקנת מהר יותר ממה שחשבתי.‬
‫אוולין?‬
‫אוול...‬
‫את בסדר?‬
‫לילה טוב.‬
‫תענה.‬
‫הלו?‬
‫חרא.‬
‫אוולין?‬
‫אוולין? אוולין, אני יודעת שזה...‬
‫ג'ין?‬
‫שבי.‬
‫איפה אדי?‬
‫אנחנו יודעים שאת יודעת.‬
‫אני לא יודעת שום דבר.‬
‫תשתיקי את הילד.‬
‫- מה הבעיה שלו? - אני חייבת לעמוד.‬
‫- שבי. - אני חייבת לנדנד אותו.‬
‫- לא, זה... - רק תן לי לעמוד.‬
‫- לא, זה בסדר, הוא... - תכסי לו את האוזניים.‬
‫חכה...‬
‫- אתה לא יכול להרוג בן אדם. - בן אדם שמה, ג'ין?‬
‫- לא רציתי לעשות את זה בכלל. - יכולנו להסביר.‬
‫- היא ראתה שהרגתי אותם! - היא חפה מפשע.‬
‫- מאיפה לך? - היא הייתה... מאיפה לי מה?‬
‫- יכול להיות שהיא עבדה אצלם. - בלתי אפשרי.‬
‫את באמת אומרת לי שזה לא עלה בדעתך?‬
‫מה אם היא הייתה חפה מפשע?‬
‫היא מתה ברגע שהזמנת אותה להיכנס!‬
‫אמרתי לך, בלי אנשים.‬
‫- תנסי אצבע. - זה לא יעבוד.‬
‫- זה תמיד עובד. - לא אם הוא רעב.‬
‫- הוא רעב? - כן.‬
‫- אז תאכילי אותו! - אני לא יכולה!‬
‫- זה לא משהו שלא ראיתי בחיי. - אני לא יכולה!‬
‫אני לא יכולה להביא ילדים.‬
‫אדי אמר שלא אכפת לו.‬
‫זאת לא הסיבה שהוא רצה אותי.‬
‫הוא אמר שהוא אוהב אותי ושנסתדר.‬
‫אבל לא יכולנו לאמץ,‬
‫בגלל התיק הפלילי שלו.‬
‫מן הסתם.‬
‫ואז יום אחד, הוא נכנס עם תינוק.‬
‫אמרתי, "מי זה?"‬
‫אדי מחייך ואומר,‬
‫"הוא התינוק שלנו".‬
‫איזו בחורה הסתבכה בצרות.‬
‫אדי שילם על הכול.‬
‫הרופאים הכי טובים. הכול.‬
‫אבא שלה התכוון להתכחש לה, אבל אדי טיפל בזה.‬
‫אדי אמר שהחיים של כולם ניצלו באותו יום.‬
‫אני חושבת על אימא שלו.‬
‫אני חושבת עליה כל הזמן.‬
‫יש לך מישהו?‬
‫מה?‬
‫לא תספר לי בכל מקרה.‬
‫ברגע שגיליתי שאני לא יכולה ללדת,‬
‫הפסקתי לרצות את זה.‬
‫חשבתי שאולי יהיה עדיף ככה.‬
‫אסור לנו להכניס תינוק לחיים כאלה.‬
‫אדי פושע.‬
‫אמרתי לעצמי שזאת הסיבה שאיבדתי אותם שוב ושוב.‬
‫זאת הסיבה שהם לא נשארו איתי.‬
‫אבל באמת רציתי את זה.‬
‫יותר מהכול.‬
‫פשוט הייתי חייבת להמשיך לחיות, אתה יודע?‬
‫אז שרפתי את הכול.‬
‫שרפתי את הכול עד שלא נותר כלום חוץ מהאש.‬
‫ואז אדי נכנס עם תינוק.‬
‫זה לא מקום ראוי לילד.‬
‫הוא צוחק?‬
‫מה?‬
‫את מצחיקה אותו?‬
‫על מה אתה מדבר, לעזאזל?‬
‫אם שמעת אותו צוחק, את יודעת?‬
‫ברור ששמעתי אותו צוחק.‬
‫טוב, אז את יודעת.‬
‫הוא צוחק.‬
‫במיוחד כשאני...‬
‫מה?‬
‫כשאת מה?‬
‫אני עושה משהו כשאני שרה.‬
‫לא יודעת, הוא אוהב את זה.‬
‫זה קרה וזה עבד, אז המשכתי לעשות את זה.‬
‫זה בכלל לא שיר על תינוקות.‬
‫עכשיו, כשאני מדברת על זה, אני מבינה שזה די מוזר.‬
‫תשירי אותו.‬
‫הוא ישן.‬
‫אני אבין את הרעיון.‬
‫בשום אופן לא.‬
‫בסדר, אם את פחדנית מדי...‬
‫צופה בגשם של הבוקר‬
‫פעם הרגשתי אדישה כל כך‬
‫וכשידעתי שאני צריכה להתמודד עם יום נוסף‬
‫אלוהים, זה עייף אותי כל כך‬
‫לפני היום שהכרתי אותך‬
‫החיים היו אכזריים כל כך‬
‫אתה המפתח לשלווה שלי‬
‫כי אתה גורם לי להרגיש‬
‫אתה גורם לי להרגיש‬
‫כמו אישה טבעית‬
‫אישה‬
‫בסדר?‬
‫יש פעם ראשונה לכל דבר.‬
‫יש עוד פחיות במזווה, כשזה ייגמר.‬
‫יש בגדים בארון. בחוץ יש משאבת מים.‬
‫מספיק עץ לבערה ליד הבית לעת עתה.‬
‫אין טלפון.‬
‫מעולם לא היו צרות, אבל ליתר ביטחון...‬
‫תזיזי את הכיסא הזה.‬
‫תזיזי אותו לאחור.‬
‫תרימי את השולחן, תזיזי אותו לשם.‬
‫זה היה מקום המסתור שלי...‬
‫כשהייתי ילד.‬
‫זו הייתה הבקתה של המשפחה שלך.‬
‫אני אחזור בקרוב.‬
‫- לא תעזוב אותי... - יש לך רעיון טוב יותר?‬
‫מה לגבי הכסף שיש בבית?‬
‫הכסף הזה הלך, ג'ין.‬
‫לך אין כסף? כמו לאדי?‬
‫עבדתי אצל אדי.‬
‫אני לא אדי.‬
‫אז מה אני, מטלה?‬
‫זה לא קשור אלייך, ג'ין.‬
‫אדי הרג את הבוס, מרווין, בלילה שעזבנו.‬
‫אז האנשים של מרווין באו לבית שלך,‬
‫הרגו את ג'ימי.‬
‫עכשיו אף אחד לא יודע מה קורה. זה פשוט...‬
‫יש תוהו ובוהו בעיר.‬
‫זה כל מה שאני יודע.‬
‫אדי לא היה הורג אף אחד.‬
‫אדי רוצח, ג'ין.‬
‫זה מה שהוא, כבר הרבה זמן.‬
‫איפה הוא עכשיו?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה נשבע?‬
‫אני באמת לא יודע.‬
‫כן יש לך מישהו.‬
‫מי שאמר לך שעישון זה לא בריא.‬
‫ואמרו לך את זה מתוך אהבה.‬
‫לא היה לו שם.‬
‫להארי.‬
‫קראתי לו הארי.‬
‫בלי סיבה. פשוט אהבתי את השם.‬
‫בהיריון הכי ארוך שהיה לי, קראתי לתינוק הארי.‬
‫לא סיפרתי לאף אחד.‬
‫כמה זמן יעבור לדעתך עד ש...‬
‫אש.‬
‫חם.‬
‫כן.‬
‫אש.‬
‫חם.‬
‫אני עשיתי את זה.‬
‫עשיתי את זה.‬
‫אימא!‬
‫היא מצאה את מקום המסתור שלי.‬
‫בהחלט.‬
‫אני טרי. זה פול. וזה ארט.‬
‫סליחה. מי?‬
‫טרי. אשתו של קאל?‬
‫אולי תצאי מהבור הזה, תעזרי לנו לפרוק?‬
‫היי, בוא, תעזור לי.‬
‫וזה...‬
‫אבא של קאל.‬
‫את אשתו של אדי.‬
‫את מכירה את אדי?‬
‫כן. אני מכירה את אדי.‬
‫פול, תרוץ לבדוק מה המצב של העץ, מותק?‬
‫ו... אדי עבד פעם עם קאל?‬
‫הוא לא הסכים לספר לי הרבה.‬
‫קאל איש חכם.‬
‫קאל...‬
‫- הוא יבוא. - הוא...‬
‫אל תדאגי לגבי קאל.‬
‫כמעט נגמר!‬
‫אני רק רוצה לחזור לישון.‬
‫עכשיו אני יודעת ממי קאל ירש את זה.‬
‫הוא טוב עם התינוק?‬
‫טרי אמרה שבעלה הראשון לא היה שווה כלום.‬
‫- טוב, התכוונתי להאכיל אותו. - לא.‬
‫אנחנו לא אוכלים באמצע הלילה.‬
‫מוטב שהוא ילמד את זה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫הכול בסדר גמור. תחזרי לישון.‬
‫כשפול היה קטן,‬
‫נאלצנו לגור בבית מלון ישן בעיר לזמן מה.‬
‫- במלון פרנציסקוס הקדוש. - אני זוכר את זה.‬
‫למה?‬
‫זה היה מקום בטוח עבורנו.‬
‫היו לו בעלים שחורים ועובדים שחורים,‬
‫מקום שאליו אנשים יכולים ללכת כדי לתקן את חייהם.‬
‫זה היה מעין מקום ביניים.‬
‫עדיין לא בסוף הדרך, אבל עדיף על המקום הקודם.‬
‫"מקום בו שורר ייאוש, הבה לי ואזרע תקווה."‬
‫את מכירה את תפילת פרנציסקוס הקדוש?‬
‫הדבר הטוב היחיד שנשאר לי מבית הספר הקתולי.‬
‫היה ריח ישן לכל דבר. לפעמים המים באסלות לא ירדו.‬
‫אבל פול נהנה שם מאוד.‬
‫היה טלפון במסדרון, הוא היה רץ אליו בכל פעם שהוא צלצל.‬
‫שירות מענה טלפוני קטן, על קצות האצבעות שלו.‬
‫הסתתרתם.‬
‫פול, תאכל את האפונים שלך.‬
‫מה עשית לאפונים?‬
‫יש בעיה?‬
‫אלה האפונים מהפחית?‬
‫כן.‬
‫הן טעימות מאוד.‬
‫מלח, פלפל, קצת חמאה,‬
‫קצת אהבה.‬
‫את פשוט מחממת אותן מחוץ לפחית?‬
‫אני בשלנית איומה.‬
‫את מאכילה את המשפחה שלך, כן?‬
‫כן, אבל...‬
‫אז את השפית הטובה ביותר בעולם.‬
‫קניתי את הבקתה כשקאל היה בן חמש.‬
‫אתה נשוי?‬
‫הייתי נשוי.‬
‫אשתי הלכה לעולמה לפני ארבע שנים בערך.‬
‫קאל לא הסכים לדבר על שום דבר.‬
‫לא על המשפחה שלו, לא על שום דבר.‬
‫סיכון מקצועי.‬
‫אני עומד להוציא אקדח.‬
‫הוא לא טעון.‬
‫השתמשת פעם באקדח?‬
‫כל הגברים האלה וכל האקדחים שלהם.‬
‫בעלי אפילו לא הרשה לי לנהוג באוטו.‬
‫תקשיבי, כל אחד יכול ללמוד לירות.‬
‫אבל החלק הקשה הוא מה שעושים ברגע האמת.‬
‫ובאימונים,‬
‫לוחצים על ההדק...‬
‫וחושבים על לחץ ועל יישור,‬
‫אבל מה שבאמת צריך להבין‬
‫הוא מה לעשות כשזה אמיתי.‬
‫קחי.‬
‫תתרגלי למשקל.‬
‫למה ארט הראה לי איך להשתמש באקדח?‬
‫פול, אתה יכול לצאת החוצה ולחפש את סבא?‬
‫היו כמה אנשים מחוץ לדירה שלנו.‬
‫אתם גרים בעיר?‬
‫כן. בהתחלה חשבתי שקאל סתם פרנואידי,‬
‫אבל אחרי שזה קרה שני לילות נוספים, הוא ארז ופינה אותנו.‬
‫הוא אמר שהוא יבוא אחרינו.‬
‫פשוט חשבתי שכדאי לך להיות מוכנה למה שיקרה עכשיו.‬
‫מה יקרה עכשיו?‬
‫אני עדיין לא יודעת,‬
‫אבל כבר עברתי את זה.‬
‫ארט אמר משהו לפני יום-יומיים.‬
‫מה?‬
‫אדי היה בעלך הראשון.‬
‫ארט סיפר לך את זה?‬
‫הבנתי לבד.‬
‫אדי עשה לך אותו דבר?‬
‫לפני קאל?‬
‫רק שזה גרוע יותר, כי יש לנו ילד.‬
‫כלום לא גרוע יותר אצלך.‬
‫את לא יודעת את זה.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫אדי לא סיפר לי שהייתה לו עוד אישה.‬
‫יש הרבה דברים שהוא לא סיפר לי.‬
‫זה מה שהם עושים.‬
‫טרי.‬
‫את ערה?‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫אנחנו צריכות לחפש את קאל. צריך לחפש את קאל ואת אדי.‬
‫את צריכה להפסיק לדאוג...‬
‫נמאס לי מזה שכולם אומרים לי מה לעשות.‬
‫מה?‬
‫התכוונתי לעזוב.‬
‫התכוונתי לעזוב אחרי שהייתי מוודאת שכולכם ישנים.‬
‫ברור שאני יודעת שקאל הסתבך בצרות.‬
‫סליחה.‬
‫ארט התכוון לספר לך בבוקר.‬
‫אני באה איתך.‬
‫ואת לא יכולה לעצור אותי.‬
‫אף אחד לא מוכן לתת לי תשובה כנה לגבי מה שאני אמורה לעשות,‬
‫כי אין תשובה.‬
‫אף אחד לא יודע שום דבר,‬
‫אז אני עושה את זה, אני באה.‬
‫אני באה.‬
‫סיימת?‬
‫- כן. - בסדר.‬
‫בסדר, אני באה?‬
‫כבר אמרת לי שאת באה.‬
‫בסדר.‬
‫שני החלונות החשוכים האלה.‬
‫זאת הדירה שלנו.‬
‫אנחנו בדרך כלל משאירים אור דלוק.‬
‫שימי אותו בכיס.‬
‫כדי שתמיד תדעי שהוא שם.‬
‫אנחנו צריכות לנסוע למקום מסוים,‬
‫וכשנגיע, אני צריכה שתקשיבי לי, טוב?‬
‫את לא יכולה לספר לאף אחד מי את. זה לא מקום בטוח בשבילנו.‬
‫ואנחנו נצטרך בגדים אחרים.‬
‫שלום, יפהפייה.‬
‫רוצה?‬
‫לא.‬
‫תודה.‬
‫את רואה את האיש הזה שם? זה מייק.‬
‫תישארי פה, טוב? ואל תדברי עם אף אחד.‬
‫- תראו, זו הפלפלית הזקנה. - אל תקרא לי "זקנה", בן זונה.‬
‫בואי הנה. מה שלומך?‬
‫לא חשבתי שאראה אותה שוב.‬
‫איך אתה מכיר אותה?‬
‫היא הייתה נשואה למישהו שאני מכיר.‬
‫אדי?‬
‫את מכירה את אדי?‬
‫היא בדיוק סיפרה לי עליו.‬
‫וואו, חרא רציני, מה שהלך שם.‬
‫מה?‬
‫את לא יודעת?‬
‫תיזהרי ממנה.‬
‫היא לקחה ממנו הכול.‬
‫באמת הכול.‬
‫אבל הוא הקים חיים חדשים ומשפחה חדשה...‬
‫והרחיק אותה מהמקום המחורבן הזה.‬
‫כמו שאמרתי, פשוט לא חשבתי שאראה אותה שוב.‬
‫משהו קורה. אנחנו צריכות ללכת.‬
‫פול הוא הבן של אדי.‬
‫לא עכשיו, ג'ין.‬
‫למה לא סיפרת לי? אדי היה מסתיר ממני דברים.‬
‫הוא אמר לי שהוא מגן עליי,‬
‫כמוך וכמו קאל, אבל אני כבר לא מאמינה לזה.‬
‫מה שקורה פה אמיתי בכלל, או שאת בדיוק כמו כל השאר?‬
‫זין! מייק!‬
‫בואי.‬
‫מה את עושה?‬
‫תישארי פה.‬
‫את בסדר?‬
‫זה בסדר.‬
‫את בסדר.‬
‫זה בסדר. את בסדר.‬
‫תודה.‬
‫מלון פרנציסקוס הקדוש‬
‫חדר 12.‬
‫חזרתי כדי לקחת אותך.‬
‫אבל נעלמת.‬
‫היי.‬
‫פול נולד לי ולאדי בשנה שהתחתנו.‬
‫זמן קצר לאחר מכן גיליתי מה המקצוע האמיתי שלו.‬
‫רציתי לעזוב,‬
‫אבל אדי הבטיח לי שהעבודה הבאה שלו תהיה האחרונה.‬
‫זה לא קרה. וזה לא קרה מעולם.‬
‫קאל היה איש של אדי,‬
‫אבל הוא לא רצה את זה. לא כמו שאדי רצה את זה.‬
‫אני חושבת שזה אפילו הפחיד אותו קצת.‬
‫אבל הוא תמיד היה שם. תמיד... מאוזן.‬
‫התחלנו לשתף זה את זה בסודות שלנו, ובסופו של דבר,‬
‫התאהבנו.‬
‫הסתתרתם מאדי, כשהייתם פה.‬
‫באנו בלי תוכנית.‬
‫איבדנו את הסבלנות ועזבנו.‬
‫ואז אדי מצא אותנו.‬
‫הוא אהב אותנו אז הוא לא פגע בנו,‬
‫אבל הוא לא היה מוכן לשחרר אותנו בלי לקבל משהו בתמורה.‬
‫אז עשינו עסקה.‬
‫נוכל להיות יחד,‬
‫נוכל לצאת מהעסק,‬
‫אבל יום אחד, אדי יתקשר‬
‫וקאל לא יוכל לסרב.‬
‫זאת אני.‬
‫זאת את.‬
‫אני עובדת באוניברסיטה‬
‫וקאל עובד בחברת הובלות.‬
‫פול חושב שהוא אבא שלו.‬
‫והוא אבא טוב מאוד.‬
‫עם הזמן חשבנו שאולי זה באמת נגמר.‬
‫שאולי באמת יצאנו מהעסק.‬
‫סגרנו את העבר בקופסה‬
‫ושמנו את הקופסה במגירה סודית,‬
‫וחשבנו שאולי הוא פשוט...‬
‫ייעלם.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫האיש הזה, מייק, במועדון, הוא חתיכת חרא.‬
‫הוא תמיד היה חתיכת חרא. וידעתי שיהיה מסוכן שם.‬
‫זה המצב מאז שאדי הרג את מרווין.‬
‫אבל ללכת לשם, זאת האפשרות הכי טובה שהייתה לנו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אם אני צודקת, קאל ישמע שאני בעיר.‬
‫וברגע שקאל ידע את זה, הוא ימצא אותנו.‬
‫מייק עובד עם אדי?‬
‫הם עבדו יחד כמה פעמים.‬
‫ואז אדי הוריד לו את האוזן בירייה.‬
‫מייק קרא לך "פלפלית".‬
‫זה היה...‬
‫אל תגידי לי...‬
‫אז מה נעשה עכשיו?‬
‫נחכה.‬
‫הלו?‬
‫טרי, יש כמה גברים בחוץ.‬
‫אתן יכולות לצאת מהדלת האחורית.‬
‫תודה.‬
‫ניפגש שם.‬
‫ג'ין, לא משנה מה תשמעי,‬
‫תמשיכי ללכת.‬
‫היי, טרי, התחלת לדבר, אה?‬
‫טרי, לאן את הולכת?‬
‫איפה טרי?‬
‫היא אמרה שניפגש פה.‬
‫פול והארי?‬
‫עם אבא שלך. בבקתה.‬
‫אז אפשר להביא לכם משהו?‬
‫- קפה. - פעמיים.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אדי מת.‬
‫בבקשה.‬
‫לפחות הפסיק לרדת גשם, נכון?‬
‫עוד משהו?‬
‫לא. תודה.‬
‫אני אמצא עבודה.‬
‫מה?‬
‫אולי דירה.‬
‫במקום רחוק מכאן.‬
‫הארי יוכל לגדול שם.‬
‫הוא לא יזכור את זה בכלל.‬
‫אני יודעת על הכול, קאל.‬
‫אתה צריך עזרה?‬
‫אני בסדר.‬
‫איפה היא?‬
‫היא תבוא.‬
‫אדי עשה את זה?‬
‫הוא מת לפני שהגעתי.‬
‫- תיסעי בגשר רחוב וילסון. - אבל זה ייקח יותר זמן.‬
‫- תתרחקי מסנטרל. - למה? נפטרנו מהמשאית.‬
‫- טרי. - חייבים לחזור לילדים.‬
‫את אמרת שהאנשים של מייק היו מחוץ למלון. אני לא סומך עליו.‬
‫לא ייאמן שהבן זונה הזה עדיין חי.‬
‫אבל אדי מת.‬
‫לא נראה לי שהוא יודע.‬
‫מישהו עוקב אחרינו.‬
‫הוא נעלם.‬
‫קאל?‬
‫טרי?‬
‫לא. טרי? קאל!‬
‫לא! טרי!‬
‫קאל!‬
‫זאת היא?‬
‫תסתום את הפה.‬
‫- מה קורה פה? - תסתמי את הפה!‬
‫- זאת ג'ין? - כן!‬
‫אשתו של אדי?‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫לא אמרתי לבן זונה הזה לסתום את הפה?‬
‫נעים להכיר אותך סוף סוף, ג'ין.‬
‫אני מצטער שלא ידעתי שהיית במועדון שלי.‬
‫איפה אדי?‬
‫אדי מת.‬
‫ג'ין.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫אל תשקרי לי.‬
‫את לא יודעת שזה הרגע שבו הכול יכול להיגמר?‬
‫את רק צריכה...‬
‫טרי?‬
‫בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫סעי.‬
‫הרגתי את מייק.‬
‫ג'ין...‬
‫לא נראה לי שאני יכולה לזוז.‬
‫ארט!‬
‫הכול בסדר עכשיו. אימא ואבא שלך בחוץ.‬
‫זה בסדר, מותק.‬
‫אימא שלך פה.‬
‫בסדר. אנחנו נשחק משחק. טוב?‬
‫אתה צריך לעצום עיניים, ואסור לך לפקוח אותן עד שאגיד לך.‬
‫בסדר?‬
‫וכשאגיד לך לפקוח אותן, אסור לך להביט לאחור. הבנת?‬
‫בסדר, פול.‬
‫תעצום עיניים.‬
‫תכף תהיה מדרגה גדולה.‬
‫מדרגה. שוב מדרגה.‬
‫בסדר, פול. תישאר עם עיניים עצומות.‬
‫בסדר, פול. תפקח את העיניים.‬
‫את לא אמורה להביט לאחור.‬
‫אני האישה שלך‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬