Downloaded from YTS.MX
"De nysgjerrige vil glede seg over konklusjonene mine.
Official YIFY movies site: YTS.MX
For de som avviser meg, er det ingen grunn til å forklare det som alt er avvist."
Mário de Andrade i "Pauliceia Desvairada", 1992.
Et gammelt joruba uttrykk sier:
"Med steinen han kastet i dag, drepte Eshu en fugl i går."
Det ordtaket oppsummerer det jeg prøver på.
EN ORIGINAL-DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Dra hjem og heng bildet mitt på veggen Jeg vil slåss med ham en dag
Når han synger Går rimet bare én vei
Han er rå Jeg skal tatovere navnet hans på hånden
Denne broren er seg selv
Når mikrofonen er på Er han alltid der
Det føles ikke som første gang jeg er her.
Drømmene og kampene mine begynte lenge før jeg kom hit.
Men vi mangler kontekst før alt gir mening.
Et bilde av moderne svart tenking i Brasil.
Det skal vi vise nå.
Én. Brasil var det siste landet i Amerika som avskaffet slaveri.
13. MAI 1888 SLAVERI AVSKAFFES
JEG ERKLÆRER SLAVERI AVSKAFFET
To. Byen São Paulo ble rik hovedsakelig av kaffe på 1800-tallet,
og produksjonen var slavedrevet.
Tre. Etter avskaffelsen måtte millioner av svarte klare seg selv.
Politikere oppmuntret til hvit innvandring fra Europa,
demoniserte afrikansk og innfødt kultur
og prøvde å renske ut ikke bare minnet om slaveri,
men hvert eneste bidrag fra ikke-hvite til landets utvikling.
Fra begynnelsen prøvde imperiene å "bleke" svart blod
for å nøytralisere kulturen deres og hindre dem fra å få viktige stillinger.
Fire. São Paulos vekst til metropolen vi i dag kjenner
som "mulighetenes land"…
Dette er São Paulo, full av hardt arbeid,
kjempen av armert betong, blir større hver dag,
…og er preget av en voldelig gentrifiseringsprosess.
Mange områder ble feilrepresentert, spesielt de svarte.
Galla på operahuset!
Mesteparten av den svarte befolkningen ble presset til utkanten.
Fem. Fattige fra andre brasilianske regioner
kom til "mulighetenes land" for å prøve lykken, og flyttet til utkanten.
Kosmopolitisk og multikulturell, slik ble São Paulo utkant født.
Seks. På 1979-tallet oppsto hiphop-kulturen i USA,
men den påvirket hele verden.
Gjennom rapmusikk, breakdance og graffiti
fant unge mennesker fra utkanten et uttrykksmiddel.
Møtepunktet deres
ble et område som alle lett kunne nå, byens historiske sentrum,
nærmere bestemt São Bentos T-banestasjon.
Sju. Musikken deres spredte seg til andre utkanter i Brasil,
og skapte bevissthet rundt rasisme og sosial ulikhet.
Selv om platebransjen ikke var med, ble det solgt millioner av kopier,
og arbeiderklassen fant en kobling til svarte intellektuelle.
Den forårsaket alt arbeiderklassen har fått til siden.
Hvite forstår ikke de flamboyante antrekkene med caps og sterke farger.
Åtte. Selv om rapmusikk kan forstås som en klageplattform,
er den mye mer enn det.
Alle vil danse til den.
På jakt etter en essens inntok rapmusikken brasiliansk popmusikk,
spesielt samba.
Møtet var så mektig at begge ble forandret for alltid.
Beskjeden var tydelig. Vi kan gå enda lenger.
Ni. Til tross for strukturell rasisme i Brasil,
frigjør kulturen ungdom over hele landet.
Økonomisk også.
Digitalisering lar uavhengige artister oppnå enestående prestasjoner.
-Gata… -…er oss!
Gata er oss!
Ti. Å klare seg bra er mye mer enn å tjene penger.
Berømmelse er ikke det eneste de ønsker.
De vil skrive om landets historie.
Én ting til. Moren min kaller meg Leandro.
Men alle andre kjenner meg som Emicida.
Jeg er en av dem.
OPERAHUSET I SÃO PAULO NOVEMBER 2019
Vi skal snart på scenen.
Om femti år skal vi se tilbake og tenke
at denne kvelden forandret mange menneskers liv.
Det er slik vi viser andre som oss at de hører til her.
Vi må være til stede i dette rommet
og alle andre steder vi har blitt nektet tilgang.
Gjennom hele historien.
Neste generasjon dommere, leger, advokater, og også presidenter,
sitter der inne nå. La oss vekke drømmene deres.
Ok?
Tusen takk. Det er dette AmarElo handler om.
Vi er sammen om dette. Fred!
I dag kan jeg anse meg som en heldig fyr
Foruten å være veldig ung
Føler jeg meg trygg og sterk
Og jeg har tenkt
At Gud er brasiliansk Og går ved siden av meg
Jeg kan ikke fortsette å lide For det som har skjedd
Nok blod, nok tårer
Jeg døde i fjor Men ikke i år
Nok blod, nok tårer
Jeg døde i fjor Men ikke i år
Drømmene mine flyr høyere enn droner Hva driver meg? Sult
Å ødelegge alt som en syklon
Morgendagen kan ikke være som i går Med et nytt navn
Gribben venter på et fall
Når sorgen er borte Er jeg mye mer
Kropp, sinn, sjel, Ayurveda-stil
Som vann kan jeg flyte gjennom steiner
Jeg skriver dette stykket Dramaet er skjult
Kom deg ut av gjørma Og tenn på verden
Jeg er ute etter penger Guds plan i sikte
Capulana, katana, nirvana er målet
Men spillet er rigget Vi kan ikke tape
Fra der vinden snur Vokser ekte samtaler
Ikke la det ligge eller gli forbi
For vi skal sjokkere De som lo da vi lå nede
Bestemoren min er 80 og har aldri vært der.
Onsdag blir første gang.
Vil du spille en sang for meg?
-Er kameraet på? -Ja!
Det er det som er kult.
Moren min, tantene mine, døtrene mine, begge to,
vil være der og se den i et annet lys.
Mange av guttene og jentene som er der på onsdag,
har aldri vært i operahuset.
Det er derfor lokalet har noe å si.
Det er stort, og det skjer nå.
Det er ikke noe nytt.
Vi må markere anledningen. Jeg vil at de tenker:
"Dette må ikke forsvinne i en digital verden."
Han har fått solen til å stå opp!
Han er tilbake!
Lunsjdama går av Bussen kjører
Frøken Maria er langt borte
Bare da går solen opp
Edderkopper vever I natten, i mørket
Åndeløse elskere i Morfevs' grep
Og solen kommer først senere
Solen kommer først senere
Den er kongestjernen Men den kommer først senere
Solen kommer først senere…
Jeg skal gi deg et bokstavelig eksempel på ting.
Solen stiger på Sezefredo og går ned ved Fontalis.
Skjønner du?
Fordi Sezefredo står høyere.
Når man ser på fra åsen,
ser man ikke lenger husenes form om natten.
Det er bare stjernene på himmelen, og det lyser fra hvert hus i nabolaget.
Lunsjdama går av Bussen kjører
SANGER
Frøken Maria er langt borte
Edderkopper vever I natten, i mørket
Åndeløse elskere i Morfevs' grep
Og solen kommer først senere
Solen kommer først senere
Den er kongestjernen Men den kommer først senere
Solen kommer først senere…
MUSIKER
Blir det en singel?
Jeg tror ikke på singler.
Gjør det du må. Du har rett.
Jo bedre sangen er, jo mindre spilles den på radio.
Jeg skal gjøre det jeg vil, så er det opp til dem.
Zeca!
Fort! Kom igjen!
-Spill så solen står opp. -Jeg kan ikke!
-Selvsagt! -Jeg burde ikke!
Bare spill!
Han fikk solen til å stå opp!
Akkurat som i filmen.
Og nå er dere filmen.
Platen er strukturert rundt en drøm.
En mann legger seg, og i drømmen hjelper alle hverandre.
Det er en vakker drøm der folk forstår og støtter hverandre.
Det er drømmen hans.
"Principia" er den drømmen.
Bokstavelig talt.
Derfor virker begynnelsen overjordisk og blafrende.
VÅR FRUE AV ROSENKRANSEN FOR SVARTE
Den starter rolig. Man hører gamle damer synge…
Det tar deg tilbake til barndommen.
Som om moren din synger en vuggesang.
Han drømmer om den tiden da han følte seg passet på og forstått.
Han får kontakt med planter og religion,
ting som vil hjelpe ham å tro når verden prøver å stoppe ham.
Alt vi har er hverandre, og vi må kjempe for det.
Alt vi har er
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er…
Skjønner du?
Vi har bare hverandre.
Hvis vi gir slipp på hverandre, er vi fortapt.
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er…
Jeg husker ikke det andre refrenget!
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er…
Den katolske kirkeklokka vekket oss tidlig.
SANGER
Det er et paradigmeskifte
for den katolske kirken fordømte Candomblé.
Det var en vakker beskjed om at vi måtte leve sammen,
og ikke fra hverandre.
Naturen har sine regler, men moral er menneskelig.
Og mennesker bruker moral til å drive hverandre bort.
Jeg vil at hele albumet får oss
til å føle oss som ett igjen.
Første låt er fellesskap.
Mot slutten sier en pastor fine ting.
Så kult.
Hva mener Jesus når han ber oss gi avkall på oss selv?
Han snakker om egoisme som skapes av samfunnet.
Forsterket av falske forutsetninger og ensomhet.
Hallo, min venn.
-Går det bra? -Ja.
Det er like gammelt som evigheten
Kjærlighet er åndelighet
Latent, kraftig, svart, poesi
En skulder i den stille natten
Et fang der dagen kan starte
Sønn, klem moren din…
Jeg begynte på sangen for fire år siden.
Jeg blir litt rørt.
Pokker.
Hvis det ikke var for kjærlighet…
Første gang jeg var i Afrika…
…tok min venn Chapa meg med til Nasjonalmuseet for slaveri i Angola.
Der så jeg et basseng…
…og på veggen sto det:
"Dette bassenget ble brukt til å døpe svarte.
På grunn av en bisarr kristen oppfatning
trodde svarte at de ikke hadde en sjel."
Jeg så på vennen min og innså hva oppdraget mitt var.
Hver gang jeg tar pennen eller mikrofonen,
vil jeg gi tilbake sjelen som mine brødre og søstre trodde de ikke hadde.
Med duften av rute Tenker jeg på rolige Buddha
Jeg er anspent Jeg tenker på en salme
Tøm synet for illusjoner Som en øyelege
Jeg ser forbi Meg selv, deg, ubuntu, en salve
Hvis jeg må tro på noe Skal tro på det jeg ser
Oppsummere denne verden, liten Kjedelig, skitten, helvete og gift
Kald, vinter, natteregn Undertrykkelse og regresjon
Ro er en luksus Livet er stressende
Jeg prøver å lese sjeler uten press Nasjoner faller i Barabbas hender
Hvor mirakelet ligger
Dette beviser at det haster I møte med sverdets plyndring
I dyp, grådig gjeld Ignorer velsignelsen
I en tid der det eneste som løper fritt
Er tårene våre
Jeg er tilbake for å drepe Etter gjenoppstandelsen
Jeg har bygget om meg selv En vanlig, realistisk mann
Får jeg en velsignelse Bryter jeg meg inn i stuer og soverom
Jeg reiste verden rundt, og nå vet jeg At alle er ett
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er
FØRSTE AKT PLANTING
Ingenting lærer deg mer om tid enn jord.
Og dette er ikke hippiesnakk.
Når man planter et frø,
må man vanne det og vente i 15 dager på at det skal spire.
Og når det gjør det, må man ta vare på det.
Men må beskytte det mot skadedyr og giftige dyr.
Det er sprøtt å måtte ta seg av edderkopper og slanger,
og man lærer at de ikke biter fordi de er slemme.
Det siste de vil er å bite deg.
Edderkopper biter ikke fordi de har lyst.
De gjør det fordi de er redde.
Og frykt får deg til å gjøre ting du ikke vil.
Mens jeg jobbet med albumet, lærte å passe på en hage.
Jeg ble intervjuet før konserten, og ble spurt: "Hvorfor operahuset?"
"Fordi det ikke finnes én stolpe,
én bro,
én gate,
én viktig bygning
som ikke har blitt rørt av svarte arbeidere."
Jeg tenkte på arbeidskraft, mursteiner, sement og så videre.
Men det er bare halve historien.
For å få hele historien, må vi reise tilbake i tid.
Og den beste tidsmaskinen
er en gammel samba-enredo av Geraldo Filme om Tebas.
Om man forsker på ham,
innser man raskt hvorfor han fikk navnet fra Teben, et strøk i Egypt
fra Faraoenes tid.
Ikke bare la Tebas murstein med sine svarte hender,
han var også en viktig del av den stilistiske renoveringen
som São Paulo gjennomgikk på 1700-tallet.
Han bygget tårnene på Carmo-kirken
og den gamle São Paulo-katedralen.
TEBAS, FØRSTE SVARTE ARKITEKT I SÃO PAULO
Han bygde Chafariz da Misericordia.
Han er kreditert med alle panelene på Sé-plassen.
SANGER OG KOMPONIST
Han blir verken kreditert for katedralen eller fontenen.
Vi vet det var ham.
Han er også kunstneren bak grunnmuren i Sankt Benedikts kloster.
Området rundt klosteret fungerte
som grunnmur for hiphopkulturen, og det er vilt.
Om det var bygging eller design, var det vi som alltid kjempet
for at kunsten skulle vekke liv i byens kalde betong.
Vi, vi, vi
Vi, vi, vi…
Vi er fri her
Kule joggesko
Kult bling
Det hele blinker
Det plager dem
Svarte folk samles Det er det som er rått
Hvis gettoen er våken Kan resten dra til helvete
Kule joggesko
Kult bling
Det hele blinker
Det plager dem
Svarte folk samles Det er det som er rått
Hvis vi er på operaen Kan resten dra til helvete
Kjærlighet Fri, fri, fri
Kjærlighet, fri
Vi er fri her
Jeg vil gå hundre år tilbake i tid
og tenke på hvordan året 1922 snudde alt på hodet.
Vi feiret hundre år med avhengighet,
folk fra forskjellige opphav født i Brasil gjenvant retten til å påvirke landet,
og ignorerte kolonialismen som fortsatt hjemsøkte det.
En kulturell bevegelse med afrikanske røtter
er forløperen til noe vi kaller brasilidade.
Det kom rett fra favelaene til den kunstneriske avantgarden.
Jeg snakker om samba, som ofte ble forfulgt her i Brasil.
Til tross for det lokale borgerskapets misnøye,
introduserte Pixinguinha og Donga det for den moderne byen Paris.
Slik lagde Oito Batutas historie.
Vi er Batutas
DIRIGENT
Vi kommer fra Brasil Alt er fint her
Vi er Batutas
Vi får alle til å danse samba
Samme år som samba tok over verden, skjedde det et skifte i kunsten vår,
og episenteret var nettopp her hvor jeg skal opptre.
Den moderne kunstuka i 1922.
Synet på kunst her ble endret for alltid.
Moderne sambadansere og modernister
som ønsket mer samba i kunsten,
brøt med tradisjonelle ideer på en måte som vil huskes for alltid.
Selv om de for det meste var hvite menn,
tok modernistene tilbake brasiliansk kunst og farger
og Den moderne kunstuka var bare begynnelsen.
Grønt og gult ble ikke glemt,
her udødeliggjort i maleriet Den gule mannen av Anita Malfatti.
Når det gjelder sambadanserne, for det meste fattige menn og kvinner,
nesten bare svarte,
var de det Machado de Assis ville kalt "det ekte Brasil".
Begge bevegelsene prøvde noe nytt.
De sa: "Vi er alt vi har."
Jeg gir vennene mine en tamburin
De spurte om jeg hadde møtt Mário de Andrade.
Jeg hadde æren…
SANGER
…av å ha vært vennen hans,
og han siterte meg.
Du legger ikke merke til min
For meg har du ikke lenger verdi
Deixa Falar var navnet
Ismael Silva, Bide, Brancura og andre ga det som skulle bli sambaskoler.
Hvorfor ordet "sambaskole"?
I dette nabolaget hadde vi en vanlig skole
hvor man kunne bli lærer.
Så nabolaget Estácio de Sá
mente at hele området var en sambaskole.
Bide skapte surdo-trommen og gjorde den til hjertet av slagverket,
så vel som tamborimen.
SANGER
Vi vet ikke hvem som fant opp tamborimen.
Men den gamle skolen sier at det var Bide.
Han bygde en surdo-tromme av en smørboks og papir fra en sementpose.
Han vætet papiret,
la det over en smørboks, festet det med en tråd
og varmet det opp med litt ild for å få bedre lyd.
Så dro han til Estácio-plassen.
Bide dro dit med Deixa Falar, og han sies å ha funnet opp surdoen.
De ropte på meg
Her er jeg, hva skjer?
De ropte på meg
Her er jeg, hva skjer?
Jeg kom derfra
Da jeg var liten
Jeg kom derfra Da jeg var liten…
-Jeg elsker samba! -Absolutt!
La oss prøve en gang til.
Vi stoler bare på samba-folk.
Det er bare de som er pålitelige.
Samba er Brasil på sitt beste.
Og landet vårt kan ikke vinne hvis det slutter med samba.
Jeg er samba…
Bandet vårt, Os Sete Modernos do Samba, opptrådte i Mexico.
På spansk ble vi kalt Los Siete Diablos de la Batucada.
Jeg er samba…
Jeg er født i Rio de Janeiro…
Jeg er den som sprer glede Til millioner av hjerter…
Fra Jovelina Pérola Negra til Jackson do Pandeiro,
inkludert Wilson Batista, Jair Rodrigues og mange andre.
Hiphop var der lenge før vi ble født.
Denne bittersøte frukten vi kaller rap vokste fra et stort tre.
Hvis du undersøker røttene nøye, finner du samba.
Jeg er samba…
Samba er noe helt spesielt.
Den kan nå steder der ingen har vært.
I 1997 ble for eksempel
sambasangen "Coisinha Tão Bonitinha do Pai"
valgt til å vekke Sojourner mens den var i verdensrommet.
Sambaen landet på Mars før noen annen kosmonaut.
Er ikke du pappas lille søtnos?
Sambadansere har alltid vært avantgarde.
Selv med all sin kraft kan de skape en myk stemning.
Et eksempel er Johnny Alfs piano og stemme.
Du vet godt At jeg er en snill fyr
Tom Jobim kalte ham "GeniAlf",
og mange anser ham som bossanovas sanne mester.
Han påvirket musikere som Elizabeth Regina og Wilson Simonal.
En myk stemme.
Skjønner du?
Jeg tenker på det som en film.
Måten albumet er satt sammen på, forteller en historie.
Det slo meg at "Principia" handler om drømmen hans.
Skjønner du?
Damien synger: "A Ordem Natural das Coisas",
som er en slags "god morgen".
Han dro tidlig på jobb.
Når broren hans drar på jobb,
vil kona hans ta farvel. "Pequenas Aligereas da Vida Adulta."
Seriøst?
Vi må være forsiktige På trapesen
Selv om tidens desperasjon Henger over oss
Hvis en "liker" viser hat I dette tilfellet
Er budskapet om sunn fornuft klart
KOMPONIST
Vi er flere enn dem. Vi må bare holde sammen.
"Pequenas Aligereas da Vida Adulta" har en hemmelighet,
og Oga Mendonça var den første som oppdaget den.
Han gliste og sa: "Denne sangen trenger en saus
som rap ikke får ofte nok, samba-rock."
Denne typen samba kommer fra et lite Afrika.
i den sprø byen São Paulo, bedre kjent som Nordsiden.
Er jeg provinsiell? Ikke faen.
Det var her rap og samba ble spilt inn sammen for første gang.
Det ble gjort av The Brothers Rap.
Cor do Pagode introduserte seg
Og ga rap til den neste generasjonen
Fordi jeg skrev denne rappen Den er rar
Med en bankende tamburin Og cavaquinho
Gjennom årene prøvde andre kunstnere sausen,
som Athaliba e a Firma, Rappin Hood,
Marcelo D2, Quinto Andar og Racionais MC's, blant andre.
De tynnet ut det amerikanske,
og viste at det er umulig å nyte den brasilianske smeltedigelen
uten å påvirkes av den lokale ånden.
Jeg ønsker å gå enda lenger.
Nå som bevegelsen utvikler seg, blir vi bedt om å gå videre
og gjøre plass til en ny sjanger, et nytt kunstnerisk språk.
Noe jeg kaller "neo-samba" i AmarElo.
"Alvorada no Morro" av Cartola, "Sonho Meu" av Dona Ivone Lara,
"Bandeira da Fé" av Luiz Carlos da Vila,
eller "Trem das Onze" av vår elskede Adoniran Barbosa,
er pålitelige historiske dokumenter
og treffer like hardt senere rappere,
men i en annen sammenheng.
Det vil det alltid finnes partideiros.
Og versene gjenspeiler sannheten i hver enkelt sjel.
Vet du hva som er vakkert med sambadansere?
De glemmer aldri voksenlivets små gleder.
Jeg gjør hva som helst for henne
Går i alle kriger
For voksenlivets små gleder
Skal jeg…
Jeg skal stå i fronten som en kriger
Selv om jeg må kjempe Mot hele verden
Eller løpe maraton og vinne
Rope: "Dette er for deg, kjære!"
Jeg gjør hva som helst for henne
Går i alle kriger
For voksenlivets små gleder
Skal jeg…
Jeg skal stå i fronten som en kriger
Selv om jeg må kjempe Mot hele verden
Eller løpe maraton og vinne
Rope: "Dette er for deg, kjære!"
-Jeg liker det. -Jeg også.
Nydelig!
-Nydelig! -Den var åpenbar.
-Bra. -Den har mye sving.
-Kult, ikke sant? -Jævla bra.
-Veldig bra. -Trykk Ctrl+S og lagre dette.
Se for deg om det blir borte?
-Skal vi? -Én, to, tre…
Gå!
Spill rangle som om du mener det.
Forstått?
PESSIMISME FORBUDT
Jeg føler meg noen ganger som en uvanlig fotograf.
Jeg føler meg som broren i Manoel de Barros dikt,
som kaller seg "han som fotograferer det usynlige".
Å skrive er som å reise i tid.
Jeg kan være her nå,
men jeg kan også besøke fortiden og fremtiden og dele følelsene.
Mamma lærte meg å jobbe i hagen.
Etter at jeg leste om hva hagen betød for Mandela i fengsel,
ble jeg rørt av at så mange vakre tanker kunne finnes i ett frø.
Det var mamma og Nelson Mandela
som lærte meg å respektere tiden.
Jeg trente hardt i årevis og følte meg som et helt menneske.
Ingenting i verden Kan være vakrere
Fra bunnen av hjertet mitt
Fra det dypeste hjørnet av kjernen min
Til denne ødelagte verdenen
Skriver jeg et kjærlighetsbrev
Barn, latter, vinduer
Flørter, fletter, gul bomull
De røde nyansene av takstein Gnistene knitrer
Det er som i et maleri
Håpet maler seg selv i akvarell
Den hvite støyen fra radio Tv og såpeopera
Et spor av bier Sauene breker
Og i dine ører Går livet videre
På brøytesteinen Fryktløs arbeider
Impulsiv sjåfør Hvor alt begynner
Vinden roer seg For hver eklektiske lyd
Klassikerne spinner i platespillerne
Kvelende storby
De er nekropoliser Rører ikke hverandre
Så kolliderer de med noens drøm
Søndagsmordere
Alt vakkert stopper opp
Alle som føler det samme Er også min venn
Dette kommer Fra bunnen av hjertet mitt
Fra det dypeste hjørnet av kjernen min
Til denne ødelagte verdenen
Skriver jeg et kjærlighetsbrev
Dette kommer Fra bunnen av hjertet mitt
Fra det dypeste hjørnet av kjernen min
Til denne ødelagte verdenen
Jeg har alltid hengt i bruktplatebutikker.
Jeg kunne lete etter plater i timevis med penger jeg hadde.
Jeg måtte finne noe.
Jeg leste spesifikasjonene på baksiden
til jeg fant en enkel, men effektiv metode.
Hvis den inneholdt et visst navn, kjøpte jeg den uten å tenke.
Navnet hans ble en godkjennelse. Han var min skytsengel for god musikk.
Jeg begynte å samle på plater med denne musikeren.
En dag dro jeg for å se noen venner spille på Brasilintime-festivalen,
der dj-er og trommeslagere spilte sammen.
Bare de beste.
Mine damer og herrer…
Det er min glede, min ære…
…og en drøm om å introdusere dere
for en av de beste trommeslagerne i brasiliansk historie.
Wilson das Neves!
TROMMESLAGER OG KOMPONIST
Jeg kunne ikke ta blikket av ham.
Jeg så at han fikk det til og så skarp ut mens han spilte.
Mange år senere ble jeg invitert til et prosjekt
der jeg kunne velge hvem jeg helst ville spille med.
Jeg hadde bestemt meg.
Jeg husket umiddelbart navnet på platene.
Men hva kunne jeg tilby en som allerede hadde spilt med de største?
Jeg måtte jukse. Jeg skrev en sang full av fraser
fra sanger han hadde spilt inn tidligere. En hyllest.
Slik kom jeg ansikt til ansikt med monsteret selv.
Og vi skilte aldri lag.
Flaks for meg!
Takk, Mr. Wilson For din hellige musikk
Leninha ville at jeg skulle høre sangen. Det gjør jeg bare når jeg spiller!
SANGER
-Jeg glemmer det neste dag. -Husker du Wilson das Neves?
Vennen min Wilson, ja.
Vi reiste rundt og jobbet sammen…
-Skrev han melodien? -Ja.
Fy faen!
-Jeg tror jeg bør høre på den. -Ikke vær redd.
Jeg burde hørt på den.
Vi kjempet lenge for å bli sett på som en relevant kunstform.
Vi har jobbet med det de siste ti årene.
Det siste tiåret har vi ikke hatt noe å bevise for noen.
Men kunsten er i konstant utvikling.
Vi har utviklet en uttrykningsform
som definerer konturene av brasiliansk rapmusikk.
Når du har en venn Har du alt
Jeg synes synd på de som kødder med oss.
Jeg har jobbet med denne ideen i fem år.
Selv før det ble så ille, innså jeg at vi trengte noe.
Det er visse verdier som måtte fastsettes,
som viktigheten av å tro.
Denne kommer til å bli jævlig!
Det er som å rappellere Går du tom for tau, dør du
Slapper av Selv med mørke rundt hjørnet
Jeg glemte det nesten!
Jeg designer klær av og til, og vi drar på moteshow.
Jeg fullførte noen klær til neste forestilling på SPFW.
Den siste utgaven hadde vært flott.
Det var en stor hyllest til samba.
På den viktigste catwalken i Brasil hadde vi moren min, Mrs. Jacira,
Fabiana Cozza og Wilson das Neves.
Mine damer og herrer, Wilson das Neves. Ekte samba!
Det føles flott å gi blomster til folk man beundrer
mens de fortsatt kan lukte på dem.
Jeg fikk en telefon mens jeg jobbet den kvelden.
Kona mi ga meg telefonen med et alvorlig blikk.
Jeg svarte, og en venn av meg ga meg nyhetene.
Vår elskede mester, Wilson das Neves,
var ikke lenger blant oss.
Jeg gråt i flere dager.
Men sorgen ble avbrutt av et morsomt minne.
Jeg husket at han sa:
"Bare skurkene dør, sønn!"
Og Wilson hadde selvsagt rett.
Noen måneder senere fant jeg fram en kassett han hadde sendt,
og hørte på hele uten å gråte.
Jeg hørte på alle låtene hans.
Thiago Jamelão og jeg dro til studio, og vi prøvde å harmonisere dem.
Da vi var i studio,
hadde vi et drømmeaktig øyeblikk mens vi prøvde ut akkorder,
og da jeg våknet, hadde vi en perfekt syklus.
Musikken hans fylte studio,
og jeg følte at han var blant oss.
Jeg smilte mens jeg tenkte:
"Når du har en venn, har du alt."
Når du har en venn Har du alt
Hvis brønnen sluker deg Redder han deg fra bunnen
Følelsen er så utrolig At alt virker overkommelig
Det er et trygt sted Når alt blir for mye
Når du har en venn Har du alt
Når kuler flyr Blir de til et skjold
Klare for hva som helst, når som helst
En som trøster etter verdens undergang
Å være brødre som Gil og Caetano Er sjeldent i denne gale verden
Jeg har opplevd så mye motgang
Men jeg reiser meg og går videre
Det er som rokokkostilen Der Aleijadinho var konge
Guds gave Så mye latter
Som i katekismen
Har jeg spurt Oxalá og Vår Frue
Hvilken etasje bor du i nå? Jeg skal besøke deg en dag
Det er favorittdelen min.
Så Mr. Wilson døde.
Så jeg spør: "Hvilken etasje bor du i nå?"
Favorittdelene frem til nå…
Alt det får meg til å tenke på Oswald de Andrade, en annen modernist.
I sitt Antropofagiske manifest sa han: "Jeg bryr meg bare om andre mennesker."
Vi er ingenting uten hverandre.
Samba visste det hele tiden.
ANDRE AKT VANNING
Jaime de Almeida var kaptein på Flamengo. De var mestere fem ganger.
På en av treningene
fikk Jaimes familie et forslag fra en av klubbens ledere.
Han ville at en av Jaimes lillesøstre skulle jobbe som hushjelp hos ham.
Mange år senere, under et intervju, fortalte den lille jenta historien.
"Vi hadde nettopp mistet faren vår.
Jeg var barnevakt for rike kvinner.
Svarte barn begynner å jobbe tidlig.
Manageren fra Flamengo tilbød meg en jobb
som hushjelp, den typen som blir et husdyr.
Jeg kjempet så hardt imot at de måtte ta meg med tilbake."
Den lille jenta ble voksen.
Hun studerte filosofi og historie, ble en stor tenker
og et av de mest ekstraordinære individer i vår tid
gjennom sine vakre og mektige ideer.
Hun heter Lélia Gonzalez.
Egypterne var et svart folk.
Den egyptiske sivilisasjonen
var den første sivilisasjonen i verden,
og de delte kunnskapen sin med den såkalte vestlige sivilisasjonen.
DET PANAMANSKE FOLKET AMERIKANSK INVASJON
Jeg følte meg alltid sjenert fordi…
FILOSOF OG AKTIVIST
…det føles som om jeg skal representere svart feminisme.
Og hvorfor må dere her i Brasil se til USA?
Jeg forstår ikke.
Jeg tror jeg har lært mer av Lélia Gonzalez
enn dere vil lære av meg.
Lélia Gonzalez mente
at svarte mennesker skapte den brasilianske kulturen.
Derfor snakker vi ikke portugisisk, men pretogisisk.
Mange mener at Lélia er en pioner i interseksjonalitetsstudier,
som handler om overlappende identiteter og strukturell undertrykking.
RASE, KJØNN OG KLASSE
Det er en teori som nylig har blitt populær.
La oss kjempe, kamerater!
Så utnyttelse og undertrykkelse i landet vårt kan ta slutt.
BEVISSTHET FOR SVARTE
Brasil er ikke et rasedemokrati.
Før det kan bli et rasedemokrati,
må landet vårt bli et demokrati.
Undertrykkelse av svarte kvinner er verre…
MOT UTNYTTING AV SVARTE KVINNER
…da det understrekes av både rase, kjønn og klasse.
De blir diskriminert tre ganger så mye.
I sin nesten 450 år lange historie
har byen São Paulo bare hatt to svarte kvinner i delstatsforsamlingen.
Den første kvinnen som ble valgt, var Theodosina Ribeiro,
og den andre er en sambadanser…
SANGER OG KOMPONIST
…som opptrådte i operaen i 1975.
Rappens gudmor, Leci Brandão.
En ny makt stiger opp
På Pau da Bandeira-åsen
En ny leder reiser seg
På Pau da Bandeira-åsen
La meg høre dere klappe!
Slik jeg ser det, var denne bragden like vågal…
KVINNE, SVART OG HOMOFIL
…som da hun ble den første kvinnelige komponisten for Mangueira.
Den første reaksjonen var ganske forutsigbar.
En jente ville bli med de tradisjonelle Mangueira-komponistene.
Ingen kvinne hadde banket på døra.
Jeg fikk frem budskapet mitt og klarte å overbevise herrene.
Candeia grunnla Granes Quilombos.
Det var ikke bare en sambaskole.
Som navnet tilsier, støttet Quilombo frihet i årene av bly,
både med musikk, som samba-enredoen "Ao Povo em Forma de Arte".
og i prosa, ved å gi opphav til organiske intellektuelle
som Elton Medeiros, Paulinho da Viola, Wilson Moreira og Nei Lopes.
Den fungerte som en sann skole for populærkultur.
Professor Lélia Gonzalez var også en mester ved denne skolen.
Lélia inviterte Candeia på en viktig tur til São Paulo.
Candeia var syk, så han kunne ikke bli med.
Bilen hennes brøt sammen på veien.
FLYPLASS
Men det stoppet ikke Lélia Gonzalez fra å komme
og representere Candeia og Quilombo.
Hennes mål var denne bygningen.
Den første offentlige demonstrasjonen
til en organisasjon som ville endre historien.
Det var grunnleggelsen av Movimento Negro Unificado.
FOR LIKESTILLING
Men det er mer å si her.
Førti år før samlingen foran operahuset, i 1938,
ble en feiring av 50-årsjubileet for avskaffelsen av slaveri
planlagt av Brasils svarte front i nærheten av operahuset.
Dessverre fant arrangementet aldri sted, på tross av arbeidet
til lederen for den kommunale avdelingen for kultur, Mário de Andrade,
favorittmodernisten vår.
Det at vi er på dette stedet, som ble nektet våre forfedre,
er takket være svetten og blodet til folk på veien.
Under et militært diktatur var det folk
som var modige nok til å reise seg mot den brasilianske staten og rasismen
og si at landet måtte anerkjenne
den viktige rollen svarte spilte i Brasil.
Noen av de som er her i dag,
var foran operahuset i 1978
og kjempet mot rasisme.
Dette er magisk for meg på grunn av dere.
Vår tilstedeværelse her er historisk.
Jeg vil be dem reise seg.
Våre brødre og søstre fra MNU.
På disse trappene, fra her i São Paulo til resten av Brasil,
vil MNU fortsette å kjempe.
Tusen takk.
Uten deres drømmer og kamper,
ville ikke dette vært mulig.
Jeg dediserer denne sangen til dere.
Min hud fra Luanda Aruanda-lobby
Som T'challa, Wakanda Svart mamba-gift
En haug med bandolærer Hva er reglene her?
I kveld vil dere se mer blod Enn på Hotel Rwanda
Epoken startet vilt
Panteren er løs Den viser klørne
Jeg gjemte meg i natten
Jeg er en hevner For de som ble knust
Du er et kupp, jeg er sabotasje
Mystisk Tusen orishaer i et pantheon
Modig, jeg dreper nybyggere Som en Tsavo-løve
Jeg går dypt Ikke prøv å stoppe meg
Monster, skalle, Vibranium Jeg deler deg i 12
Et glimt som Usain Bolt 10 000 volt
Applaus fra mine forfedre Ta-Nehisi uten trening
Jeg husker godt, og jeg er sint
Ryktet sier at Jeg er tilbake som en AK
Med besluttsomhet Overbevisning og chill
Hvis det blir tøft Må vi dra tilbake
-Jeg er en svart panter -Jeg er tilbake
Jeg er en svart panter
Med besluttsomhet Overbevisning og chill
Hvis det blir tøft Må vi dra tilbake
-Jeg er en svart panter -Jeg er tilbake
Som en svart panter
På taket mitt er Dora Milaje
Spirer i bunnen Som Nicki Minaj - en luftspeiling
Luftspeilingen flyr høyt
Spock er bomben Green Lantern, jeg er statisk
For et nytt Rødehav En ny krysning
For at folket skal se konger i speilet Skriver jeg
Wu-Tang-gaten Supermann, mer teknologi
Symbolsk som en leder I de kalde nettene
Jeg knuser alle Som gjør narr av svart kultur
En Kasparov å skåle med Og skrive sjekker
Jeg står imot slavemestrene Går min egen vei
Jeg er skarp, respekter meg Ikke vær så bortskjemt
Vær som Stan Lee, Spike Lee Litt som Bruce Lee
Jeg tar Brasil Som Mauricio Kubrusly
Som Solange i A Seat at the Table Svart eller mørk?
Er du i tvil, kall henne prinsesse
Selvkunnskap, selvhjelp Tidens strøm
Som prøver, som Buddha
Kjærlighet fyller tusen bøker Som Gabo eller Neruda
Den som er gift med stormen Trenger ikke paraply
Med besluttsomhet Overbevisning og chill
Hvis det blir tøft Må vi dra tilbake
Denne kvelden vil vi aldri glemme.
Seriøst.
Vi må huske at frihet ikke er permanent.
Vi må kjempe for den.
Og vi skal fortsette å kjempe for den.
Som en traktor. Unna vei!
Med besluttsomhet Overbevisning og chill
Hvis det blir tøft Må vi dra tilbake
-Jeg er en svart panter -Jeg er tilbake
Som en svart panter
Kraften i et symbol.
Hva gjorde de?
Hva som helst kunne skje i et diktatur som dreper svarte uten å nøle.
Neste dag kunne de være fengslet eller drept.
Men de overså frykten
og sto ved trappene og skapte et mektig symbol på kamp
og samhold mot rasisme.
BEVISSTHET FOR SVARTE
Militæret mente at antirasisme var direkte knyttet til kommunisme.
Simonal endte selv i DOPS for hyllesten til Martin Luther King jr.
Med deres tillatelse vil jeg synge denne sangen.
Jeg dediserer den til sønnen min…
…i håp om at i fremtiden,
vil han aldri møte de samme problemene som jeg møtte…
…og noen ganger fortsatt møter,
til tross for at jeg er den jeg er.
Ja, jeg har mørk hud
Min bror i samme farge
Det jeg ber deg om Er at du kjemper
Ja, at du kjemper litt lenger
Kampen er nesten over
For alle svarte som er borte
Kommer det en ny svart person
For å kjempe Og blø, eller kanskje ikke
En sang kan nå langt, min bror
Hør på stemmen min
Kjemp for oss
Den svarteste kampen…
Men det kom mye ut av det.
Det plager meg, for det er ikke nytt.
Siden afrikanere ble sendt til ukjente land,
har de måttet revurdere organisasjonsmodellen sin.
For eksempel de religiøse brorskapene på 1600-tallet.
Svarte folk organiserte seg, samlet inn penger
og kjøpte hverandres frihet.
Litt etter litt bygde de et samfunn for gjensidig velferd.
Aristokrata var en klubb bygget av svarte.
Men den diskriminerte ikke slik hvite klubber gjorde,
som ikke tillot svarte medlemmer.
Alle i lokalene kunne more seg.
Så man tar de religiøse brorskapene og det Aristokrata-folket gjorde,
og hvor fører det oss? Til foreldrene våre.
-Har du vært her før? -Første gang.
Dette begynner å bli alvor.
-Første gang. -Har du vært inne før?
Nei, ikke engang på bilder.
SANGER
-Ikke som turist engang? -Nei.
Fra nå av er det vårt.
Jeg er en mørkhudet brasiliansk gutt.
Og vi må fortsette å snakke om det.
Så hver generasjon slår hardere.
Når en svart person kalles ape, vil folk se reaksjonen,
men vi burde spørre den hvite:
"Gjør du det fortsatt etter 500 år?"
Jeg er rasistenes mareritt.
Jeg har lurt døden Jeg vet hvor jeg skal
Dette var ikke flaks Jeg er der jeg vil være
Jeg stoler ikke på noen
Spesielt ikke politiet Faen ta politiet
Penger i lomma Min puls er frosset
Rett før showet
Vel før slaget
Jeg var med brødrene mine Før all hype og misunnelse
Jeg har lurt døden Jeg vet hvor jeg skal
-Det var ikke flaks -Ok.
Uendelig nag
Troen klang Som i en katedral
Hellig som Tora Farlig som en kobra
En grådig hai for orientalsk kunnskap
Min sang gjorde havet lite
-Finn meg i alle stormer -Forfedrenes stemmer
Mot kan ikke måles I fredstider
En ny versjon av Jesus
Jeg går på vannet av sorg Glemmer reglene de tvang på meg
Jeg var ingenting I dag er jeg uendelig
Jeg er oppfinnelsen av null
Ikke innbilsk, men overbevisende Se hva rim har gjort i gatene
Fra freebase til beats Verden tåler oss ikke
Kasten min flyr fort Pingpong
Kutt ut dritten Rastaen i meg feirer
Yin og yang balansert
Jeg finner rommet Er festens midtpunkt
Sikt på hodet Kim Jong-mester
Jeg bestemmer om du møter kongen
Eller Kong
Som aztekisk gull, kom jeg fra det tørre Alt var som Sahara
Overflod er målet Som Mekka
Jeg er Thomas Sankara Gjenoppbygger
Som en nyfødt, pakket i fitte Blanding av Vivara, Guevara, Lebara
Jeg kødder med "hvit historie". Og verden roper "ikke stopp"
Nok karavelfetisj
Slutt å prate Sett det i perspektiv
De kaller det konsept
Jeg tar med Shivas hånd
Guden snakker gjennom mine venner Det er jeg som dreper Klu
Bare de som lurte døden i nord Vet at det var med Eshus hjelp
Jeg tok på en dress For å forvirre
Underordning eller undergraving?
Alt var helvete Jeg snudde det
Målet er evigheten
TREDJE AKT INNHØSTING
Du vet når mødrene våre eller andre svarte gamle damer sa:
"Du er svart, så du må være ti ganger bedre for å være likeverdig"?
Det er fortsatt sant, og vi må studere ti ganger hardere
fordi felten er et minefelt der livet ditt er verdiløst.
Sorgen over liket ditt er kortere.
Hvis man gjør noe dumt, noe som kan skje med alle,
er folk mindre tilgivende hvis man er svart.
Da innflytelsesrike kunstnere, inspirert av fransk futurisme,
bragte modernisme til vår del av verden,
bidro Svarte intellektuelle i Frankrike stort til menneskehetens historie
med et ord på fem bokstaver som noen ganger brukes som en fornærmelse
og andre ganger for å vise kjærlighet.
Men hovedformålet er å uttrykke stolthet.
Ordet er "negro".
Og all ideologien det inneholder.
Negritude, eller "svarthet" Skriv det med fet skrift.
Behovet for å gjøre tragedier til makt var like viktig.
Et av de beste eksemplene er Abdias do Nascimento.
Særlig da han grunnla Det svarte folks eksperimentelle teater,
som åpnet nye muligheter for å styrke afro-brasiliansk kultur.
En gang han var i utlandet, så Abdias en forestilling
der hovedpersonen ble spilt av en hvit mann med svart sminke.
Han bestemte seg for å starte en teatergruppe for svarte
for å bekjempe rasisme.
Jeg husker…
…alle som kom for å gi råd…
SKUESPILLER OG AKTIVIST
…om at jeg burde la være.
At jeg ikke burde bruke "svart" i navnet,
fordi det ville gjøre at initiativet
mislykkes før det ble virkeliggjort.
I den forbindelse…
…var jeg…
…helt bestemt…
…på at det måtte hete svart teater.
Det svarte folks teater.
Skuespiller, kunstner, poet, forfatter, dramatiker,
professor og politiker.
Han skapte til og med skuespill i Carandiru fengsel
med fanger i ensemblet.
Abdias do Nascimento gjorde alt det
uten å gi opp aktivismen for svartes rettigheter.
I sin kunst hyllet han folk som Luís Gama, en avskaffelsesdikter og advokat.
En sann futurist
som kunne betraktes som en forløper for Negritude
mange tiår før ordet kom hit.
Akkurat som Candeia og Lélia Gonzalez gjorde med Quilombo,
brukte Abdias kunst for å styrke kulturen vår,
ikke bare som lett underholdning men som et mektig politisk verktøy.
Teateret introduserte også verden
for stjernen Ruth de Souza.
Når jeg tenker på Ruth de Souza…
PROFESSOR OG AKTIVIST
…innser jeg at om hun fikk utnyttet talentet fullt ut
ville hun enkelt blitt
den beste kvinnelige skuespilleren på brasiliansk tv.
Nå er hun mest på tv, men hun har også vært på film.
Ruth de Souza var den svarte førstedamen i brasiliansk teater,
og den første svarte kvinnen med en hovedrolle på brasiliansk tv,
Hun fikk stipend og studerte på Howard og Harvard.
Den første kvinnelige brasilianeren nominert til en gylden løve
på Venezias filmfestival.
Og om det ikke er avantgarde, så vet ikke jeg.
Vi hadde ikke råd til å sette opp The Emperor Jones, mitt første stykke.
SKUESPILLER
Vi hadde ikke penger eller sted.
Jeg tenkte: "La oss søke om Operahuset."
Det ville bli så vakkert. Ordføreren ga oss 25. mai.
Nei, 8. mai. I slutten av krigen.
Den dagen krigen tok slutt.
Det var veldig rørende for meg. Det var fyrverkeri utenfor,
og jeg følte at de feiret min første rolle.
Med troen på de Som ser på scenen
Fra spillernes benk
Målet vi trengte mest…
SANGER
Ball på stolpen
"Ismatia" skulle slå sammen to teatergiganter,
Ruth de Souza og Fernanda Montenegro, i en duett.
Men dessverre døde Ruth de Souza mens vi var på turné i Europa,
noen uker før vi skulle spille inn.
Ikke engang drømmene våre er frie
Skuespiller Ruth de Souza ble begravet i dag i Rio de Janeiro.
Hun var den første svarte kvinnelige skuespilleren som opptrådte
i operahuset i Rio de Janeiro.
Hvite menneskers lykke er fullstendig
Svarte menneskers lykke
Er en hårsbredd unna…
Ingen kom inn i studio og sa hva vi skulle gjøre.
Det var en eksperimentell prosess.
Nave og jeg har jobbet sammen i 12 år.
Du forbedret den rytmen.
MUSIKKPRODUSENT
Halvparten av jobben var allerede gjort.
Du er ydmyk. Den er mye bedre nå.
Måten du la til den rytmen.
Etter 12 år har vi endelig de tekniske og økonomiske midlene
til å si: "Marlon skal spille denne trombonedelen."
Og plutselig hopper Marcos Valle inn.
Man innser at Fernando Montenegro er her.
Hun spilte i Hundens testamente, og hun er med her.
Hallo. Så godt å se deg.
-Hvordan går det? -To kyss.
Mrs. Fernandas solide opptreden i "Ismatia"
gir oss trøst i møte med en avgrunn som vi tror er vår skjebne.
Jeg elsker dette diktet. Det er så dypt og storslått.
Jeg valgte å spille det inn nå…
…for jeg tror det taler mye til vår tid.
Det stemmer. Det er her vi finner oss selv.
Hvis du har blitt gal i tårnet, drømmer du ikke.
-Det er en ære… -For meg også.
La oss håpe det blir like fint i virkeligheten.
Som teksten.
Et jævlig land Akkurat sånt media liker
Ga oss fiasko
Og krever medaljer Fra løpere med brudd
Knivstukket i ryggen Av lover og normer
Men vi blir numne og sier at En dag vil alt gå bra
Et vitnemål er frihet Og fargen min er ikke uniform
#BlackLivesMatter, bravo Men etter 80 kuler
Endelig ser du forskjellen Mellom lys hud og målhud
-Og skytteren gikk i uniform -En gang til
-Anklagerne var ikke der -Ondsinnet
For et svart lik Er som en Billboard-hit-singel
Alle kan se det Men det trenger ikke inn
Jeg så meg i speilet Ikaros så tilbake
Vær forsiktig Ikke fly for nær solen
De tåler ikke din frihet
Tenk å bli sett som en konge Gribber ser en narkis
For å si: "Det var de jeg sa!" Vi er alle…
Ismália
Ville nå himmelen Endte opp på bakken
Hvert svart menneske er Ismália
-Ismália -Ismália
Ville nå himmelen Endte opp på bakken
Kidnapp dem først
Ran dem Lyv om dem
Benekt deres Gud, fornærm Separer dem
Hvis en av drømmene våger å løpe Stopp den
La dem krangle Med kulene som skjærer gjennom dem
På steder der sola føles varmere
"Å drepe den" betyr fortsatt Å legge et barn i en kiste
Ville bli en stjerne Ble en medalje
Av samme farge Som forfedrenes morder
En første lønnsslipp To politiuniformer
Tre svarte i baksetet Samme farge som fire Racionais
Fem forstyrrede liv Gull- og bronsegutter
Skudd, skudd, skudd Gutten ble skutt 111 ganger
-Og skytteren gikk i uniform -En gang til
Anklagerne var ikke der
Svart oppløsning Sammen med visjonen av dem
Som har alt unntatt farge I en verden der farge teller mest
Da Ismália ble gal Klatret hun opp i tårnet for å drømme
Hun så månen på himmelen
Og en annen i havet
I drømmen hvor hun gikk seg vill
Badet hun i måneskinn
Hun ville til himmelen
Hun ville ned til sjøen
I sitt eget sinne
I tårnet begynte hun å synge
Hun var nær himmelen
Hun var langt fra havet
Og som en engel hang hun
Med vinger for å fly
Hun ville hente månen fra himmelen Hun ville hente månen fra havet
Vingene Gud ga henne
De flagret bredt
Sjelen hennes klatret til himmelen
Kroppen hennes dro ned til sjøen
Kunstnerne fra åsene ble forfulgt med alle mulige midler.
Den brasilianske staten lagde et lovverk
for å dempe folks kulturelle rikdom
gjennom et juridisk instrument kjent som Løsgjengerloven,
brukt i årenes løp til å fengsle samba- og capoeira-artister
og å slå ned på Candomblé og Umbanda.
Jeg ble arrestert for å holde en tamborim.
Jeg spilte ikke engang på den.
Husker du tiåret?
Det var i 1941.
Politisjefen tillot ikke instrumenter med strammeskruer.
Han sa at svarte kunne bruke strammeskruer som våpen.
Den samme loven
ble brukt for å arrestere sexarbeidere og forfølge transpersoner.
Og denne loven gjelder fortsatt.
Jeg skal være en loffer
DET ER ULOVLIG Å ARRESTERE ARBEIDSLØSE
FALSK FØLELSE AV POLITIETS EFFEKTIVITET
MUSIKKVIDEO
-Favelaboere går ikke rundt. -Man er hjemme.
Se for deg om man spiller inn en musikkvideo
og Emicida fanges i kryssilden?
Det går til helvete.
Du er så høy!
Vi jobber mot et felles mål.
SANGERE
Det vi gjør
er å løfte tåken som får oss til å se kampene våre hver for seg.
Man kan ikke kjempe halvveis for frihet. Når man begynner å reflektere om kjønn,
klasse og rase, er det to måter å gjøre det på.
Man kan tenke bare på seg selv.
Eller man kan prøve å gjøre det for alle.
-Er jeg med her? -Ja.
Du og jeg.
Når vi møtes, merker vi at vi har like historier
og at det er latterlig å jobbe hver for oss.
Jeg ha to av Emicidas linjer.
Det er kult.
Se på denne.
Han utfordrer meg som om jeg er ny. Jeg er rapper, ok?
Jeg var på et arrangement kalt Skapernes hus.
Han gjorde noe med denne sangen som…
…ga meg gåsehud.
Han fikk en transjente…
SANGER
…til å synge, og hun eide det.
Hun gikk alene ned catwalken mens hun sang.
Hun så på alle og sa:
Jeg døde i fjor!
Men ikke i år!
Det traff meg.
Jeg begynte å høre på Belchior og sa: "Hvordan så jeg ikke det?"
Akkurat som et prisme bryter ned hvitt lys i mange farger,
vil jeg i AmarElo bryte ned fordommer til nye muligheter.
Dette er vår måte å si til våre brødre og søstre på gata
at de ikke kan gi opp.
Det bruker kjærlighetens kraft,
noe alle mennesker kan gjøre, til å skape en kontakt.
En portal er åpen, og alle som kom før meg sa:
"Kom deg ut, livet gir bare mening når vi er sammen.
Og når jeg synger med Majur og Pabllo, føles det som om verden samles rundt oss.
Fela Kuti sa at musikk er et våpen.
Når vi synger denne sangen med Belchior, knuser vi lenkene av hat.
Nok blod, nok tårer
Jeg døde i fjor Men ikke i år
Nok blod, nok tårer
Jeg døde i fjor Men ikke i år
Jeg er en sjelden rase Lyser i mørket
Enestående Rett fra strøket
Fra toppen av åsen Jeg og mine brødre
Stykket i lommen Og opprørt
Bare Gud og jeg vet Hvordan det føles å være i eksil
Kutter verden med rim Men også håndleddene
Våre liv måles av rikdom Vi er verdiløse
Det var ikke en hit Men et rop om hjelp
Harme virker som en svulst Det forgifter røttene
Der publikum Bare vil være lykkelig
Alle hoder er i skyene
Den nye trenden er depresjon Forkledd som ferieturer
Bestemoren min pleide å si Det er lett å hate djevelen
Tøft å leve i helvete
Det vi innser er
Det samme råtne imperiet Tok deg aldri seriøst
Vil også at du biter støvet
Kjemp imot
Nok blod, nok tårer
Jeg døde i fjor Men ikke i år
Nok blod, nok tårer
Jeg døde i fjor Men ikke i år
La meg snakke høyere enn arrene mine
De er bare tilbehør Som ikke burde være her
La meg snakke høyere enn arrene mine
Smerten tar stemmene våre Vet du hva vi har igjen?
Vandrende mål
La meg snakke høyere enn arrene mine
Jeg vil leve, ikke bare overleve
Hvis å leve er å overleve Mister jeg mine gode øyeblikk
La meg snakke høyere enn arrene mine
Den verste forbrytelsen Er å la traumene mine definere meg
Da gir vi fiendene et trofé Og tier oss selv
Nok blod, nok tårer
Jeg døde i fjor Men ikke i år
Nok blod, nok tårer
Opp med armene! Kom igjen!
Nok blod, nok tårer
Jeg døde i fjor Men ikke i år
Nok blod, nok tårer
Jeg døde i fjor Men ikke i år
TRO PÅ DIN AXÉ
Kjære operahus…
Pabllo Vittar og Majur!
Laboratório Fantasma er en kollektiv drøm.
En som begynte før vi eksisterte.
Wilson das Neves sa en gang:
"Man kan dele en sigarett i to, men ikke en hel pakke."
Det var hans måte å si:
"Dere er sterke om dere holder sammen."
Sånne ting styrker alt vi står for.
BROR, ENTREPRENØR OG SAMARBEIDSPARTNER
Og sammen kan vi overvinne store monstre.
Men det er én liten detalj.
En veldig liten en.
For å være nøyaktig
var en mikroskopisk detalj i ferd med å vokse til enorme proporsjoner.
Første bekreftede covid-dødsfall…
Nådde 10 000 dødsfall…
Over 60 000 dødsfall i Brasil…
Dette viser arbeidernes sårbarhet,
de som ikke blir sendt hjem under sosial distansering.
God morgen. Hvordan går det?
Jeg har dårlige nyheter.
Ting blir verre her i Brasil.
Så vi trenger en fullstendig endring av planene.
Jeg vet ikke hvordan det blir,
men vi har allerede avlyst konserter, og fått avbestillingsforespørsler.
VASK HENDENE
Vi skal ikke på Driks Europaturné heller.
Og nå kommer det hit.
Antallet tilfeller øker raskt der borte.
La oss se hva som skjer de neste dagene, men jeg ville si fra, for det er tøft.
Det var alt. Vi ses.
Her er noe veldig representativt.
Det første offeret for koronavirus i Brasil var en hushjelp.
Hun fikk viruset fra arbeidsgiveren. Det er ganske symbolsk.
Fattige blir lettere smittet,
og de sosiale skillene gjør det umulig for de fattige,
som også mer sannsynlig er fargede,
å bli friske fra denne sykdommen. Det føles håpløst.
For den gamle yorubaen er ingenting nytt.
Alt som skjer nå, har skjedd før.
Man har en viruspandemi
som smitter mange mennesker i hele verden, sprer frykt og usikkerhet,
og stenger alle inne i hjemme sine
hvor de føler seg usikre på hverandre og fremtiden.
Når man tenker nøye over det, kan man forutse hva som vil skje,
for på en eller annen måte fortsetter naturen i sykluser.
Den snurrer rundt som en plate.
Vi har reist så mye i tid at jeg glemte noe viktig jeg skulle si.
For nøyaktig hundre år siden
begynte verden å overvinne den spanske influensapandemien,
og en kino ansatte åtte musikere til å spille i lobbyen
og få folk til å glemme frykten og komme inn.
Disse åtte musikerne var våre egne Oito Batutas,
som senere skulle ta verden med storm.
Er det ikke magisk å tenkte at i slike øyeblikk
lindret sambaen lidelsen og oppmuntret til samlinger, smil og klemmer?
Og derfor elsker jeg ordtaket:
"Med steinen han kastet i dag, drepte Eshu en fugl i går."
Alle mulighetene til å fikse fortidens problemer er i nåtiden.
Og derfor handler alt om i går.
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er
Alt vi har er hverandre
Alt vi har er
Det markerer alt 2000-tallet handler om.
Å leve i nuet.
Når vi gir svarte kvinner mer synlighet, styrke og oppmuntring.
I dag ser vi oppblomstringen
av det fru Ruth de Souza plantet for flere tiår siden.
Tekst: Trine Friis