Downloaded from YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Zdravím, tady Amahle. Nechte mi vzkaz a já se ozvu.
Dobré odpoledne, paní Edwardsová. Tady ředitelka z vaší střední školy.
Cole se dnes bohužel zase popral
a policisté ve škole ho museli fyzicky zadržet.
Paní Edwardsová, mám pocit, že naše škola vašemu synovi nedokáže pomoci.
Nyní tedy navrhujeme vyloučení.
Moc se omlouvám za to, co se stalo. Hrozně mě to…
Nic jsem neproved, jasný?
Nemůžu za to.
Proč jsou mý hadry v pytlech?
Kam mě to vezeš?
Zůstaneš přes léto u otce.
Co?
U mýho otce?
Tak na to seru. U toho vola teda nebudu.
Přestaň se furt chovat, jako bys všemu rozuměl!
Tenhle život…
nám nesvědčí, Cole.
Ty se topíš. Fakt se utopíš.
Udělala jsem pro tebe úplně všechno, co mě napadlo.
A stejně jsem zas musela odejít z práce
a přesvědčovat další ředitelku a dalšího policajta,
že můj syn ví, jak se chovat.
Ale ty to nevíš.
A já už to taky nevím.
Tak kde jsi? My už jsme tu.
Co to děláš?
Bude tu za pět minut.
To je mý oblečení.
Prostě tady počkej.
Tady nezůstanu.
Mami, otevři.
Mami, tak otevři.
Mami, ale fakt, otevři mi.
Mami, otevři. Nedělám si srandu.
Prosím tě, nenechávej mě tady. Prosím, mami. Počkej.
Hej.
S tebou mluvím.
Pojď sem.
Už je z tebe chlap.
Já vás znám?
Já znám tebe.
Jsi Harpův kluk.
A kde je?
U stájí.
U čeho?
Ale no tak.
U stájí.
Žádný stáje neznám.
A vás taky ne.
Stáje na Fletcher Street.
Za rohem.
Nos tě tam dovede.
A Cole…
Já jsem Nessie.
Vítej zpátky.
- Však to říkám. - Počkej, ty chytrej. Kdes ji viděl?
- Bylo to včera. - Ale kde?
- U schodů. - Kudlanku nábožnou?
Nezabíjej nic, co má ve jméně slovo „nábožná“.
Čeká nás suchý léto.
Prostě jsem viděl, jak asi spíš. Tak povídám…
Sledovals mě, jak spím. Jak můžeš…
Hej, kam má ten kluk namířeno? Do prádelny?
- Kde se tu vzal? - Co je zač?
Počkat. Přestaňte.
Vezmu ti to. Jdeme.
Ne, dobrý.
Tak zatím.
- Pojď. - Čau.
Zavři dveře.
Hej! Ty vole.
To je Chuck.
S nikým se nekámoší, takže bacha na ruce.
To je kůň.
Přímo v bytě.
Ty budeš spát tady.
Já tady nezůstanu.
Jak chceš.
Ale já jdu chrápat.
Když odejdeš, až do rána zůstane zamčeno.
Tak odejdu ráno.
Sakra.
To je ono.
Tak pojď.
No tak, Esho.
Nemáte telefon? Potřebuju brnknout mamce.
Promiňte, půjčíte mi mobil? Musím zavolat mámě.
- Já telefon nemám. - Jenom… Nemáte telefon?
- Promiňte, mohl bych… - Mám tu děcko, nech mě.
Do prdele.
Cole!
Jak se vede, mladej?
Zaslech jsem, že tu seš.
Smushi?
Jasně, Smush. Jsem to já, chlape.
Proč na mě vejráš jak na ducha?
Proč tady tak dřepíš, vole?
- Zdar. - Vstávej, chlape.
No ty vole.
- Jak je? - Ty vole, pohodička.
Padáme vocaď, chlape.
Ani nevíš, jak rád tě vidím.
Kdy to bylo naposled?
To je snad deset let, ne?
Víš, co si pamatuju?
Já ti řek: „Vezmem si stříkací pistole.“ A ty: „Jasně.“
Pak jsem šel na záchod a do tý pistole jsem nachcal.
- A pocákal jsem tě. - Fuj, ty vole.
Nic jsi netušil.
A pak jsi ječel: „Mami, Smush mě pochcal!“
To je fakt prasárna, vole. Vážně.
- Vlastně furt smrdíš jak chcanky. - Sklapni.
No ty vole, je to fakt dávno.
Chyběls mi.
Nechápu, jak tě mamka mohla odtáhnout do Detroitu.
- Ty vole. - Šílený.
To jo, chlape. Teďka se chci dostat domů.
Nevypadá to, že bys tam měl domov, vole.
A jakej domov mám tady?
Co to meleš, sakra?
Domov není místo, ty tupče. Je to rodina, jasný? Tu tady máš.
A jakou?
Já toho chlapa ani neznám.
A navíc…
žije s nějakým hnusným koněm.
Tak jo, já ti něco povím, kámo.
Tvoje mamka se nevrátí.
Jasný?
Viděl jsem spoustu týpků, co tu nechali.
Kecali jim, že je to jen na léto, ale pak jsou z toho roky, takže…
bych ti radil, ať si na ty hnusný koně zvykneš.
To není sranda, vole.
- No jo. - Nedal bys mi prachy na bus?
Hele, stačilo by třeba dvacet babek.
Pohodička.
- Jednoduchý. - Klid, vole.
Zníš jak úplnej zoufalec.
Jo tak, už je mi to jasný.
Jo, máš doma holku.
Ne?
Ne.
Počkat.
Počkej tady, jo?
Chlapi…
Opatrujte se, jo?
Bašti.
Hele, o co šlo?
O možnej kšeft.
Budu na tebe dávat bacha.
Odteď už napořád, jasný?
Budu tvoje rodina.
A už nejseš žádný děcko, takže si dneska vyrazíme.
Dneska se nespí. Uvidíš, jak ve Philly válíme.
Tak to je šílený.
Ty vole, musím jít chrápat. Jsem grogy.
Ale ne, pohoda. Stejnak mám práci.
Přes noc můžeš zůstat u mě a u ségry.
Hej!
Co to děláš?
Taháš se se Smushem, musíš pryč.
Co je ti po tom?
Zaděláš si na průšvih, kterej nevyřešíš.
S tím svinstvem tady nejsi vítanej.
Svinstvem? A co to vaše svinstvo?
Takhle kašlat na syna.
- Koukej odsud vypadnout. - No jo.
No vida, drsnej Harp hází pytlema.
Budu o dost drsnější, když rychle nevypadneš.
Tak dělej.
No jo, půjdu.
Uvidíš.
Jestli chceš jet v tomhle,
tak u mě zůstat nemůžeš.
Jasný? Když dostaneš rozum a dáš Smushovi sbohem, můžeš se vrátit.
Vrátit k čemu?
Ke zvětralýmu pivu a pár plátkům sejra? Tohle není domov.
Volba je na tobě.
Dělej! Vykliď tu svou černou prdel z mýho domu. Ať už tě tady nevidím.
Treno?
Smush říkal, ať sem přijdu.
Na to seru. Tohle je můj bejvák.
Vždyť jsme rodina.
Už jsem říkala Smushovi, že tohle není žádnej útulek pro podělaný bezďáky.
A teď se vocaď kliď. Vážně.
- Treno, no tak… - Ne. Nazdar. Čau.
Do prdele.
Krucinál.
Kurva!
Kdo dělá takovej kravál?
Kdo je to?
Kdo je tam?
Nessie.
- Pomoz mi. - Ale ne.
Nemám, kde spát.
Ne. S tímhle za mnou nechoď.
Tvůj táta má pravidla a ty je porušuješ. A já mám pravidla taky.
Smushovi jsem kdysi řekla to samý.
No tak. Vám tady nezáleží na nikom kromě sebe.
Tak poslouchej, já každej den ve čtyři ráno klečím
a modlím se za všechny místní kluky.
Mám tu teplý jídlo a čistou postel pro den, kdy se marnotratní synové vrátí.
No jo, tak jsem marnotratný syn.
To teda nejsi.
Ty se ještě potuluješ.
Ještě jsi nejedl prasečí pomyje.
Co to má vůbec znamenat?
Zamysli se nad těmi slovy.
Ráno brzo vstávám. Musím se modlit za dalšího kluka.
Nessie!
Nazdar.
Klid. Co je?
Nazdar.
Takže Booa už znáš.
Tvůj včerejší spolubydlící.
Harp ho koupil na aukci.
Do přívěsu ho tlačili čtyři lidi.
Byl roztřesenej, měl strach
a i pro naše nejdrsnější jezdce byl nad jejich síly.
Podle všeho jsi měl přijít o hlavu.
A co jsem našla?
Daniela, jak si leží v jámě lvové.
Pěkně bok po boku.
Co to znamená?
Znamená to, že Boo je tvůj.
Ne.
To ne.
- Nikoho jinýho k sobě nepustí. - Ne. Jebat.
Sprostou pusu máš po tátovi.
To jediný od něj mám.
Poslouchej.
Minulost není současnost.
Chápeš?
Jsi moc hloupej na pár pravidel?
No…
jak chceš.
Ale v mých stájích spát nebudeš.
Se Smushem končím. A…
jsem připravenej jezdit na koních nebo co.
Chceš jezdit na koni?
Tak musíš makat ve stáji.
Jo, každou chvíli by měli dorazit.
Hele, nad čím dumáš, chlape?
Harp říkal, že už s tebou nesmím jezdit. Jinak mě vykopne.
Takže…
musíme bejt nenápadný.
Jo. Jasná věc.
Jo, mám pro tebe překvápko, vole.
Jaký?
Tady to máš.
No ty vole.
Jsou úplně nablejskaný.
Si piš.
Myslel sis, že tě nechám chodit v těch křuskách?
- Hele… - Máš tlapy jak Chewbacca.
Ty seš vůl.
No, tak to bude zábava.
Tak pojď.
Začni touhle stájí.
Až to budeš mít, někoho zavolej a my vyvedem dalšího koně.
Prostě dělej pěkně jednu za druhou.
Všechno vyházej na kupu hoven.
Co je kupa hoven?
Kontejner plnej hoven.
Až skončíš, řeknu ti co dál.
Bez práce nejsou koláče.
Kde máš kolečko, hergot?
Takhle to bude kydat celej den. Krucinál.
Co to má bejt?
Takhle se podle něj vykydává stáj?
Po jedný lopatě?
- Kurva! - Ty vole.
Sakra!
Spadlo mu hovno na boty.
Hele, ty jsi Esha, že jo?
Taky tě nutěj nosit hovna?
Bez práce nejsou koláče.
Jsem fakt jak v nějakým kultu.
Co sis to mumlal?
Jak dlouho musím kydat ty hovna?
Jak dlouho bude třeba.
K čemu?
Tady nepotřebujou zkrotit jenom koně.
Co to povídáš?
Co to s nima je, sakra?
Vem si kolečko.
Počkat, počkat.
Já mu to ukážu.
Počkat. Hej, počkej.
Takhle po jedný lopatě tu budeš do rána.
Já jsem Paris.
Cole.
Já tě znám.
Popadni tamhleto. A přijď za mnou do stájí.
Už nebudeš zelenáč. Já tě zaučím.
Uděláš všechny stáje.
Budeš můj novej kydač.
Nejdřív to polož.
Vem si ty vidle.
Začni vzadu. Všechno to podělaný seno musí ven.
- Všechno? - Naber to.
Dělej, pořádně.
Tohle není hrabání listí.
Vidíš, jak to jde? Jako po másle. To je ono.
Ty vole.
Zkus to tady celý nezasvinit, hergot.
A teď to polož a vem si lopatu.
Nabírej to pořádně, chlape.
Už seš zadýchanej? Sotva jsi začal.
- Je to těžký. - No tak, pohni.
Budeš tu celej den?
O tomhle mi nikdo neřek.
Mně neřekli, že tu bude dělat línej mlaďoch.
Koukej se dát do kupy.
Čekají tě další stáje.
Tak sebou pohni, dělej.
Tohle je čistý, to je dobrý.
Vykydej ty hnědý a zelený hovna.
Tak dál, dělej.
A všechno to mokrý. Všechno to vykydej.
Ven s tím. Ať je vidět podlaha. Všechno ven. Chci vidět podlahu.
A popadni ty piliny vedle sedel.
To je ono.
Použij vidle.
Pěkně to rozprostři.
No vida, mladej, dobrá práce.
Tak první bysme měli.
V pohodě?
Jo.
Tak se usměj.
Řekni „sýr“. Sýr? Co ty na to?
- Ne. - Jsi na to moc velkej drsňák?
V pohodě. Ale to já změním.
Tak šup. A ne jen dopředu. Vyvez to až nahoru.
Po tom prkně.
Tak mazej.
Bacha, nevysyp to.
Vyvez to nahoru, dělej. Úplně nahoru.
Až nahoru. Ty to zmákneš.
To je ono.
Až nahoru.
A teď to otoč.
To je ono.
No vida, mladej. Jo.
Dobrá práce, hochu.
Jo, to je ono, mladej.
Jen tak dál, hochu.
Dobrý?
Tak jo. A jde se pro další hovna.
Teď uděláme stáj Booa.
Vyvedeš ho ven?
Ani nápad.
Proč ne?
Vždyť je to úplnej magor.
A co mám teda dělat?
Tys u něj chrápal, tak to ukliď okolo něj.
Naběhni tam.
Ne že začneš bláznit.
Jasný? Jsme přece kámoši.
Vlez tam, chlape.
- Jo. - Hele, zpátky.
Nepouštěj ho ven, chlape.
- Zpátky. - Uteče a šmytec.
Zpátky.
Dobrý, vlez tam.
S Booem tam nikdo dlouho nepobyl.
Všechno to vykydej.
Tady?
- Tady? - I v rozích, všechno ven.
A na kolik vlastně přijde starat se o koně?
Klidně na celou výplatu.
Občas sám nejím, abych nakrmil Malýho.
Kterej z nich je Malej?
Ten kovbojskej kůň uvázanej venku.
Proč mu říkáš Malej?
Jmenuje se po mým malým bráškovi.
Před pár lety ho zabili.
To mě mrzí, chlape.
Takže…
jak na něm vlastně jezdíš?
Nejezdím.
Co podle tebe udělají s Booem?
To asi záleží na tobě.
No tak, chlape, koukej makat. Přestaň se furt vyptávat.
Jo.
No jasně.
Páč si myslíš, že kovbojové byli jen bílý. To je hollywoodská blbost.
Padesát procent kovbojů byli černý, hnědý, bronzový
nebo nějak jinak barevný.
Padesát, povídáš? Odkud si ty čísla taháš?
Dohledej si to. Je to tak! I osamělej jezdec byl černej.
Kdo to je?
Děláš si prdel?
- To fakt? - Harpe, co ho učíš?
Ty to zvládáš dobře.
Má recht. Hollywood je jen pro bílý.
Prostě nás vymazali z historie.
Vymazávaj nás odjakživa.
Kovboj vznikl ze slova „hoch“. To víte? Tak nám říkali.
„Hej, hochu, drž tu krávu, ať ji můžu ocejchovat.“
„Hej, hochu, zkroť toho koně.“
Víte, proč nám to krocení tak šlo?
- Proč? Tak to vybal. - Povídej.
- Mluv, Rome. - Nessie to poví. Jdu čůrat.
Lidi si tehdá mysleli, že zkrocení koně znamenalo zlomení jeho vůle.
Že ho musíš ovládnout a přesvědčit, že přežije, jen když se podvolí, víte?
Ale my černoši jsme věděli, že koně člověk nemá ovládnout.
Kůň má být volnej.
- Jo. - Přesně.
Jeho duch a jeho přirozenost se můžou projevit
jen skrz lásku.
- Má recht. No ne? - Splynou v jedno.
Když černý kovboje vymazali, kde jste se tu vzali?
Já tu jsem od devíti let.
Přímo tady.
Jezdil jsem na ponících a řídil koňský povozy.
Hele, byli jsme všude.
Historie tady sahá daleko.
Jídlo se sem pro všechny vozilo v povozech.
Koně, kočáry, bryčky a tak.
Strejdo Charlie, jak to bylo? Tehdy…
Tehdy to bylo tak,
že jak roky ubíhaly,
město se rozhodlo, že už tady koně nechce.
- Kupovali náklaďáky. - Jo.
Tak prostě řekli: „Žádný koně už nepotřebujem.“
Ale my všichni tady koně milujem.
Přesně tak.
A takhle vznikly všechny ty stáje.
Jsou na 31. ulici, na 32., v Cobb Creek.
- Jo. - Markoe Street.
- White House. - Ale hlavně Devátá ulice a Tioga.
Už zase.
To jako zapomeneš na první kovboje z Fletcher Street?
Mluvím o opravdovejch jezdcích. Ne trapnejch majitelích.
To máš recht, hele. Fakt vlastním všechny tvý koně.
Stejný koně, na kterejch tě vždycky porazím.
Čas plynul a stáje jednu po druhý zavřeli.
- Jo. - Proč?
Kvůli nemovitostem.
Když přijdou developeři a vidí koně, tak si řeknou: „Koně? Na to serem.“
Spousta chlapů tady ty stáje vlastní.
A oni za nima běhaj a povídaj: „Hej, ten pozemek je tvůj? Tak naval.“
My tady na Fletcher Street jsme jak kovbojský sirotci, víš?
Je to tady jak Divokej západ. Jsme poslední z posledních.
A sakra, je to tady, lidi.
Proč děláš takovej kravál?
- Zhasni to, sakra. - No tak, chlape.
Leroy jde zas prudit.
- Už zase. - Máme tu šerifa.
A je to tady.
To cítím marihuanu?
To je ten oheň v sudu.
Dobrej večír, pánové.
- Nessie. - Leroyi.
Esho.
Tohle je Harpův kluk. Vrátil se z Detroitu.
Harpův kluk, jo?
Povídají ti, jak tady tvůj tatík kdysi…
Hele, chlape, všechno v pohodě?
Jsi v pohodě?
Já jo, ale povím ti, co není v pohodě.
Co jako?
Ty ošuntělý stáje.
- Rozpadají se, střecha se bortí. - Už zas.
Stáje jsou přeplněný k posrání.
Sousedi si zase stěžujou na smrad.
Smrad? Ty něco cítíš?
Co uděláte s tím mrtvým koněm?
S mrtvým koněm?
Johnny to zařídil. Odvezl ho.
- Jo. - Viděl jsem tu úředníky z města.
Jo, choděj sem už patnáct let, chlape.
Viděl jsem ty nový byty na Oxford Street. Jen pět ulic odtud.
Pět ulic?
Tak daleko si ti debilní vyhublí hipsteři na lattéčko nedojdou.
Přijdou developeři.
- Tomu věřte. - Ať si přijdou.
Schválně, jak to dopadne.
Aha, tak tady tě zastavím.
Dopadne to tak, že vy tady nic nevlastníte.
Jste jen nájemníci.
Což mě přivádí k další otázce.
Co s tím uděláme?
- Uděláme? - Jako spolu? Co tím myslíš, bělochu?
Tak poslouchej. Spolu nebudem dělat ani prd.
Tys svoje sedlo vyměnil za odznak.
Historie se bude opakovat.
A vy všichni tady zas jenom chlastáte, hulíte a lžete sami sobě,
místo abyste…
Sakra, víš co?
Buď tak hodnej a napij se, nebo běž rozdávat pokuty.
- Přesně. Na zdraví. - Ale tamhle mám auto.
To nech bejt, ale běž psát pokuty za parkování.
Víte, co udělám?
Máš recht. Tohle si vypiju, ale pak rozdám pokuty.
- Jo. - A první dostane ten vocas na vozejku.
Hergot.
Hele, Georgie, ať už sklapnou.
- Takový kecy. - Ty vole.
No tak. Cole, to musíš slyšet. Je to borec.
Je třída. Ze čtyřicátejch roků.
Trap ze čtyřicátejch. Tak zahraj. Harmoniku tady máš.
- No jo, no jo. - No vida.
- Nedělej, že nechceš. - Jo.
Tak jo.
Jsem tady sám.
Nikoho nemám.
Jsem tu a nikde nikdo.
Trčím tady úplně samotinkej.
Jen vítr tu slyším.
Na svým koni sedím.
Dej mi znamení.
Cajtů my se nelekáme.
Stáje jim fakt nevydáme.
Mně je fuk, co mi chcete říct.
Na Fletcher Street není snadný žít.
Co tak asi zmůžete, co nám jako vezmete?
Chucku.
Dáš si sejra, Chucku?
Tak co, ochutnáš sejra?
No jo, klídek.
No teda.
Zdar.
Jak se vede?
Tohle je můj kámoš Cole z Detroitu. Jak je?
Dlouho jsme se neviděli. Ještě rapuješ, kámo?
- Zdarec. Jak si žiješ? - Jak je?
- Kámoš Cole z Detroitu. - V poho?
Buďte na něj hodný, jasný?
Jak je, dámy?
- Ahoj. - Trsnem si.
Můj kámoš Cole z Detroitu.
Pozdrav, Cole.
Cole.
Pohodička. Co vy, dobrý?
- Jo. - Hej, Smushi.
Pojď, dáme řeč.
Chvíli pokecáme.
Jasně.
Máš se, Jayi?
Já jo, ale ostatní žádná sláva.
No jo, tak to holt chodí.
Hele, jeden z mejch mladejch mi povídá,
že to na mě někdo zkouší na jednom z mejch fleků.
Nevíš o tom něco?
Ne, chlape. Nemám tucha.
Fakt ne?
No jo. Tak to tam pořádně sleduj, jo?
Jasný. Spolehni se.
A co on je zač?
No jo, ty vole. To je můj kámoš Cole z Detroitu.
Ukazuju mu, jak se válí ve Philly, víš?
Na chvíli s ním hodím řeč.
Tak jo, borče.
Máš fakt pěkný boty.
To jsou Jordanky, ne?
Jo.
Fakt pecka, mladej.
Na kolik tě přišly?
Ani nevím, dal mi je táta.
Táta.
Máš dobrýho taťku.
Jsou hustý.
A taky pěkně mastný.
Rozumíme si, taťko?
Jasně.
Tak padej, chlape.
Dobře se bav, mladej.
Jasně, chlape. V pohodě.
Díky.
Jsi v pohodě?
Popadni ten kartáč.
Budeš kartáčovat odshora
až dolů pod zadek.
Tak dělej.
Až úplně dolů ke kopytu. Jo.
To je ono, pořádně.
Parisi,
můžu se na něco zeptat?
Jasně.
Jak ses dostal na ten vozík?
Před pár lety
jsme se šli s bráchou projet.
Došlo k potyčce.
Skončili jsme v nemocnici.
Já se probudil.
On ne.
Ta kulka mi roztříštila páteř.
Takže budu zbytek života na vozejku.
Bojovali jsme za nic.
Bojovali jsme o roh ulice.
Přímo na tom rohu pak město postavilo Starbucks.
Kvůli tomu jsme se rvali.
Bylo to úplně k ničemu.
Kurva.
Povídám ti, že to ví.
Ptal se mě na mý boty, vole.
- Musíme… - On o nás ví.
Musíme se jenom přesunout. O nic nejde.
Tady stejnak byli skrblíci.
Něco ti povím, kámo.
Jsme v pohodě, jasný? Úplně v pohodě.
Řeknu to takhle.
Lev…
co žere nosorožce a tak,
nemá čas na to, aby se hnal za králíkama.
- Chápeš? - Seš normální?
To mě teď napadlo. To bylo chytrý, brácho.
To si radši zapiš. Pravda pravdoucí.
Jednou bude něco naše, kámo.
Moje a tvoje.
Věříš tomu?
Jo.
Ptám se, jestli tomu věříš.
Jo, věřím ti.
Budem v pohodě.
Jasný? Dokud budeš se mnou, budem v pohodě.
Jasně.
Četli jste ten článek? Ty kecy o podvyživenejch koních?
Kde?
Je to v novinách.
Pamatuješ si tu nánu od novin? Jak se culila v tý sukni?
- Však jsi to na ni zkoušel, když tu byla. - Cože?
- Hele… - Tos byl ty.
Neříkám, že neměla pěkný nohy.
Zírali všichni. Viděls, jak odcházela.
- To jo. - Já viděl jen culík a prdýlku.
Skoro jak kůň. Už jsem šel pro lano.
Takhle bych ji svázal.
- Hotovo! - Ty vole.
Dělejte, jedem.
Kam jako?
Naložíme ho na korbu.
- Tak to bude. Jedem. - Na ten auťák?
- Naložíme ho na korbu auťáku. - Na korbu?
- Co to meleš? - Něco pro tebe mám.
- Něco pro mě? - Jo.
Odbrzdi si.
Pomalu. Naložte ho.
- To je ono. Pomalu. - Jo.
- Opatrně. - Počkat. Dobrý.
- Zvedni to. - Bacha na prkno.
Pomalu s ním.
- Dobrý? - Jo.
Esho, dělej, naskoč si dozadu.
- Držíte ho? - Jo.
Tak jedem.
Tak jo.
Klid, Parisi, držím tě.
A jsme tady.
Pojďte mi pomoct.
Ty ne, Cole. Esho, pojď.
Můžem, mladej?
Tvůj kůň.
- Dobrý? - Dobrý.
Tak jo.
To zmákneš, kámo.
Co to děláš?
- Mizím. - A to jako kam?
Neser se do mě.
Se Smushem se tahat nebudeš.
Tahám se jen se sebou. Jako celej život.
Hele, chlape.
Sedej. Jsem tvůj táta a ty…
Nejsi můj táta, vole!
Děláš tady tátu všem okolo.
Učíš je jezdit, vyrábíš sedla pro kriply.
A já nemám ani kus žvance v ledničce.
I ty debilní koně maj víc než já.
Koukej si sednout, chlape.
Už seš velkej chlap?
Co? Seš dospělej chlap?
Ulice z tebe udělala chlapa přes noc?
Ani hovno, seš kluk.
Pitomej kluk.
Když budeš blbnout se Smushem, schytáš kulku, jasný?
Proč mě tak nenávidíš?
Víš, kdo to hraje?
To je John Coltrane.
Táta mu umřel, když byl ještě kluk.
Vychovávala ho jen máma.
Když se přestěhoval do Philly, mohlo mu bejt jak tobě.
Byl sám.
Daleko od domova.
Ten samej rok mu máma koupila první saxofon.
Páni.
Pak už svět nikdy nebyl jako dřív.
Poslouchej, chlape…
Já bejval jako Smush.
Víš?
Byl jsem přesně jako on.
Prováděl jsem všechno možný.
Když máma otěhotněla, byl jsem hledanej.
No jo.
Ale zašil jsem se.
Schoval jsem se, protože jsem tě chtěl poznat.
Nechtěl jsem, aby mi to vzali. Chtěl jsem tě poznat.
Ale oni na ni zatlačili.
Práskla mě.
Nemám jí to za zlý. Chtěla pro tebe to nejlepší.
Byla na mě naštvaná.
Přišli federálové a vzali všechno, co jsem měl.
A bylo to.
Dostal jsem pět let natvrdo.
Než mě zabásli,
šel jsem za tvojí mámou a povídám: „Hele,
stojím za hovno, já vím.
Ale dovol mi…
dovol mi pojmenovat syna.
Můžu? Můžu ho pojmenovat? Jen to mi dopřej.“
Tak jsem ti dal jméno Coltrane.
Jo. Tak se jmenuješ.
Jako nejlepší chlap, co znám, co uspěl bez táty.
No ty vole, kámo.
Zprávy se šířej rychle. Tohle je tvoje, spočítej si to.
Ty vole.
Jo.
Tohle už nevypadá na králíky.
Tohle jsou jiný kupci, jasný?
Jsme v pohodě, kámo, neboj.
- Jalen to bude brát jinak. - Do prdele, Cole!
Do prdele!
No tak.
Seš v tom se mnou, nebo ne?
Jo, nebo ne, Cole?
Kurva.
Něco ti ukážu, kámo.
Tys jezdil?
To si piš, brácho.
No ty vole, to je šílený.
Jo, měl jsem vlastního koně.
Chucka.
Chucka znám.
To víš, že ho má Harp v obýváku?
- Fakticky? - Jo, kámo. Je to na palici.
Ty vole, já bejval nejlepší jezdec na Fletcher Street.
- Jednou tě naučím, jak na koni stát. - Ty vole.
Proč jsi s tím seknul?
Neseknul, Cole.
Jen jsem se začal soustředit.
To je celý.
Už tam budem.
Jako kde?
Pryč vocaď.
Mrkni na tohle.
Na západě jsou pozemky ještě levný. Myslím ranče.
Koupíme, zrenovujem, prodáme a pak znova.
A znova a znova.
A nakonec se usadíme, ne? Najdem si nějakej ranč pro nás.
A kdo ví, třeba tam i dovezem Chucka a Booa.
Budem mít koní, kolik budem chtít, ne?
To je můj sen.
Proč sis myslel, že tohle všechno dělám?
Tak co ty na to?
Ty vole, je to super.
Jo.
Hej, co se děje?
Kde ses flákal? Hledali jsme tě.
- Cože? - Boo utekl.
Je na baseballovým hřišti a vyšiluje.
Musím běžet!
Nepřekážej, dělej!
Je fakt rozrušenej.
Harpe, nevypadá moc dobře.
Hej, hráči, držte se zpátky.
Všichni ustupte, jo? Zpátky.
Harpe, nepůjde ho jen tak odchytit.
Nechoďte moc blízko. Ať má prostor.
Chyťte se za ruce. Uděláme tak ohradu.
Jo? Chyťte se.
Neustupujte, ať se děje cokoli.
Já ti nevím, Harpe.
To je ono. Ke mně. Pojď, Boo.
To byl blbej nápad.
- Do prdele! - To nic.
No tak, Harpe.
Bacha.
- Hej. - No tak, chlape.
- Dávej bacha. - To nic. Zdrhá.
Sakra.
To nic.
Klídek. To nic, Boo.
Tak jo, hochu.
Tak blízko tě k sobě nepustí, Harpe. Vždyť víš, čí je to kůň.
Ty víš, co ten kůň potřebuje.
- To nedokážu. - No tak, chlape.
- Hele, musíš si vzít to lano, jasný? - Nemůžu.
Připni mu to na ohlávku, jo?
Ukaž mu, že seš u něj.
Ať ví, že tady šéfuješ ty.
Rozumíš, Cole? No tak, ty to zvládneš.
Tak jo.
Tak jo. Hej, hochu.
Hej.
To jsem já, hochu. Tady Cole.
- Jsme kámoši. - To je ono.
- Na mě nekoukej. Koukej na Booa. - Jo.
Dobře.
Buď u něj.
To nic. To jsem já, hochu. Tvůj kámoš. Hej.
Hej.
Klid, to nic.
Klídek, nic se neděje.
Harpe…
No tak, chlape, ty to zvládneš.
Tak jo. Hej, to jsem já.
To jsem já, hochu.
- Jo. Drž ho! - Nepouštěj ho.
- To je ono. - Paráda, Cole.
- Zmáknuls to. - Klid.
A teď je potřeba,
aby ses mu dostal na záda, jasný?
Až tam budeš,
obkročíš ho nohama, jako bys chtěl jet.
Rozumíš? Bude se vzpínat, ale musíš to udělat.
- Tak šup. - Dělej.
To nic. Vstávej.
Do prdele!
To má bejt nějaká blbá lekce?
Vstávej.
No tak, chlape, vstávej.
Teď nejde o nás dva, rozumíš?
Postarej se o svýho koně, sakra.
No tak. Nic ti není.
Dělej, jsi v pohodě.
No tak.
Ty to zvládneš.
To je ono, hochu. Výborně.
Hodnej.
To je ono.
Jo. Popusť mu uzdu.
Dělej, popusť mu uzdu.
- Pěkně. - Dost dobrý, mladej.
Tak to rozjeď, chlape, dělej.
To je ono. Jo.
- Výborně, mladej. - Super.
Páni.
To nebylo špatný.
Pane jo, jde mu to.
To jo.
Zkrotil Booa.
Jo, pěkně v klidu.
Jo, hodná.
Hodnej.
V klidu.
Klídek.
Propadls tomu, že jo?
- Hergot. - Bude pršet.
Padáme.
Jo, ať se projede.
Připravenej na grilovačku?
Moc nevím, na co bych se měl připravovat.
Je to jak v Rychle a zběsile.
Auta jsou na startu a túrujou motory,
diváci šílej a všichni pařej a bavěj se.
Tohle je stejný, ale s kovbojema a koňma.
Aha.
Ale něco pro tebe mám.
- Fakt? - Překvápko.
Tak zavři oči.
Mám… Tak jo.
Zavři je.
Tak jo.
Neotvírej.
Nekoukat.
Nekoukám.
Tak jo. Můžeš je otevřít.
Už by to mělo být oficiální.
No jo.
Jak vypadám?
Jako opravdovej kovboj.
Tohle je klasika. Důležitá historická událost.
Já jedu na Tulipánce,
tvůj tatík je hned vedle.
On byl na svým koni Naje. Sprintovali jsme vedle sebe.
Valili jsme do finiše, 50 metrů…
- Dvacet metrů, pět a pak… - A pak začíná pohádka.
Zatraceně, ty vole! No tak!
Podělals mi rytmus.
Příběh má svý tempo. Do tempa se neser.
Jen ti to natřel.
Co víš o tempu?
- Ale no tak. Však ty víš. - Prej tempo.
No každopádně nakonec ten kůň vyhrál o nos. To víš.
Tohle víš. Ale poslechni si tohle.
Tulipánka měla předkus.
Zuby jí trčely přímo ven. Úplně kolmo ven.
Měla je tak rovně dopředu, že sis na ně mohl odkládat pivko.
Seš zoufalec.
- Je to pravda. - Nejseš normální.
Takže jsme v úplným finiši závodu,
já se držím a jsme hned vedle sebe.
A když to vypadalo těsně,
Tulipánka natáhla krk a zuby jí trčely dopředu.
Fotofiniš, ty vole!
- Panebože! No tak! - Tys žádnej závod neprohrál.
Hele, dostals ho.
Tulipánka. Pravda pravdoucí!
Já myslel, žes zdrhnul.
Vždycky si najdu čas, abych ti nakopal řiť.
Chcete vidět, jak mu to nandám?
Jo.
To dáš! Dělej, no tak!
Běž! Zaber!
No tak!
Běž!
Dělej, Tulipánko!
Dostals lekci, hochu.
No jo, nandals mi to.
Jo. Konečně se shodnem.
Tak si dáme odvetu.
- Ne, dej pokoj, chlape. - Fakticky, odvetu.
Jedem. Pryč od těch amatérů.
Musíš mi dát druhou šanci. Neblázni, chlape.
Tenhle týpek jede ve velkým.
Ještě párkrát a máme vystaráno.
- Počkej tady, jo? - Jo.
- Dobrý? - Jo.
Dobrý, kámo. Pěkná kára.
Hustý…
Přestaň, vole! Nech mě, kurva!
Cole, pomoz mi! Cole!
- Ani se nehni. - Prosím…
Uhni, vole.
Vlez do toho kufru, kurva! Vlez tam!
- Odprásknu tě! - Nech mě bejt!
Chtěls se mnou vyjebat, ty zmrde?
- Hej, Smushi! - Kurva!
Padáme! Zdrhej, vole!
Do prdele, to ne!
Kurva!
Hej, Smushi! Hej!
Vstávej! Musíme vypadnout!
Ani hnout!
Dělej, makej!
Krucinál.
Dělej, dělej!
Stůjte!
Pohni!
Stát! Stůjte, povídám!
Dělej, zdrhej!
Sakra!
Stůjte!
Kurva!
Do prdele!
Do hajzlu s tím zmrdem! Na Jalena seru!
Myslí, že se jen tak necháme? Tohle je válka.
My se mu postavíme.
My to tady přeberem, jasný?
Smushi.
Co teda uděláš, Cole?
Co uděláš, vole?
Tak mluv.
Jsem připravenej. Čekal jsem na to.
- Co ten sen, za kterým se ženeš? - Já nevím.
Chceš bejt popelář jako táta?
Nebo ne, ty chceš vysedávat u ohně a vykládat báchorky.
Ti jsou úplně vymaštěný. Melou nesmysly.
Ty jejich stáje?
S těma je konec, brácho.
Jsou v tahu.
Všichni, co se o mě měli starat,
mě nechali na ulici, brácho.
Ty to ještě nechápeš, Cole.
Ještě jsi je neprokouk.
Jsme tady sami, kámo.
Nevím, jak ty, ale já mám toho opouštění dost.
Takže sbalím svý prachy,
zařídím si to sám a vypadnu vocaď.
Jasný?
Jdeš se mnou, nebo ne?
Cole!
Kam to jdeš, sakra?
Cole!
Bude to dobrý.
Bude to dobrý, víš?
Dělej.
Co si počneš?
Neporazíš mě, ani když jsem na koni.
Dej mu.
Kudy půjde? Přes nás nemůže.
Kudy by šel?
- Ale můžu. - A kudy? Kudy půjde?
Naučíš mě, jak si na koni stoupnout?
Možná. Jestli myslíš, že to dokážeš.
- Já to vím. - To se uvidí.
Nastup si.
- Tak zatím. - Jasně.
Hergot, ten kluk je třída.
Kylea znáš.
Vyrůstal jsem s ním na Fletcher Street.
Takhle si teď vydělává.
Trénuje koně. Přímo tady.
Já vždycky chtěl být polda.
Od chvíle, co mě máma vzala na přehlídku.
Koukal jsem, jak policajti jezdili kolem. Oblečený jak v rytířský zbroji.
Hned jsem to věděl.
Dospět nemusí znamenat, že vypadneš.
Jsi připravenej postavit se na koni?
Však jsem přišel, ne?
Jo, přišel.
Musíme je dostat dovnitř. Pojď. Pak ti to ukážu.
Jdeme!
Naložte jich co nejvíc a jeďte!
PENSYLVÁNIE ODCHYT ZVÍŘAT
Kam naše koně berete?
Nemůžete nám je sebrat.
Hej!
Přestaňte!
- Nechte toho! - Prosím!
- Uklidni se. Neblbni. - Nech mě bejt, sakra!
- Ne. Zpátky. Zpátky, Cole! - Nasrat!
Do prdele, platíme nájem!
- Majitelé vás opakovaně varovali… - Na majitele seru!
No tak, lidi!
Je mi to líto, ale dostaly se k nám zprávy o podvýživě.
Koně tu jedí líp něž ty, špeku.
Prokrista, vždyť tam vzadu hnije mrtvola.
Tohle nemůžete!
Dělej něco!
Já ty koně bude muset nechat odvézt…
- Nasrat! - …do našeho zařízení.
Tam se na ně podíváme.
- Pane… - Ani hovno!
Nemůžete s tím vůbec nic dělat.
Co to meleš, kurva?
Vy svině zlodějský!
- Hej, Cole! - Ne, nech ho!
- Dělej něco, sakra! No tak! - Přestaňte!
- To se vyřeší. - Do prdele práce!
- Něco vymyslíme. - Ne!
Dělej něco!
Chceš jít sedět?
- Dělej něco! - Snažím se… Chceš sedět v base?
- Hoď se do klidu. - Máš bejt přece kovboj, sakra!
Seš akorát zbabělec!
Hele, vždyť víš, že tohle je nespravedlivý.
Víš, že je to fakt zlý, kurva.
Harpe.
- No tak. - Jak nám to můžeš provýst?
My tady žijem, vole.
Jak to můžeš udělat, kurva?
Nessie.
Ne, Nessie do toho netahej. Ani nikoho jinýho.
- Mluvím s tebou! - To není fér.
Můžete si za to sami.
Nic vám nebránilo dát to tu do pořádku, ale vy jste se na to vykašlali.
- Jasný? Běžte si to někam promyslet. - My to tu postavili!
Vy to jen chcete zničit!
My to tady postavili!
Je to náš domov!
Promiň.
Měls pravdu, brácho.
No jo, tak pojď, chlape.
S Chuckem jsem jezdil i v noci.
- Fakt? - Jo. Jasně.
Někam daleko do parku.
Jako fakt daleko, několik kiláků, kde tě nikdo nenajde.
Místní tohle nesnášej.
Věčně jsou obklopený hlukem. Ječení mamin od děcek,
troubení aut a tohle všechno, vole.
Hele.
Dávej bacha.
Poslouchej.
Jako co?
To je ono. Ticho.
Ten klid, kámo.
Za tím se celej život ženu, brácho.
Takže ať půjdeme kamkoli,
bude tam ticho a bude tam klid.
A jen my dva.
Tak jo.
Odteďka budem místa předání pokaždý střídat.
Jo? Jako ve filmech o mafiánech, víš jak?
- Tak jo. - Dobře.
Tentokrát budeš dělat hlídku.
Jo?
Odtamtud je vidět všude.
Když něco uvidíš, zakřič.
Měj oči na stopkách.
To zmáknem.
Kurva!
Smushi!
Do prdele!
Vydrž, brácho!
To ne! Ne!
Prostě k němu přijel jeden mladej kluk na kole.
Na Smushe nejspíš někdo vypsal odměnu a ten kluk toho využil.
Prej tam u toho byl ještě jeden kluk.
No tak, Leroyi.
Musíš najít Colea.
Jo.
NAVŽDY BUDEŠ V NAŠICH SRDCÍCH
Cole.
No tak, chlape.
No tak, vstávej.
No tak, pojď. Pojď se tady posadit.
Ukaž se mi.
Není ti nic?
Tak jo, tohle ti sundáme.
Přinesl jsem ti košili.
Jenom tě…
trochu očistím.
Mám pocit, že už od narození jsem měl nůž na krku.
Z fleku mě učili.
„Krej si záda.“
To mi říkávala máma.
„Koukej si krejt záda, hochu.“
Nevím, co čekaj, že z nás vyroste,
když se celej život musíme ohlížet přes rameno.
Jedinej domov, co jsem kdy poznal,
je na koňským hřbetě.
Na, obleč si tu košili.
No tak.
Smush byl jedním z nás.
Sice už ho dali pod zem,
ale ještě neodešel jako kovboj.
Musíme dojít pro Chucka,
vzít jeho boty.
Dáme mu je na hrob.
Dopřejem mu poslední jízdu.
Já vím, kamaráde.
Jsem s tebou.
Jsem tady, chlape.
POLICEJNÍ STÁJE
Dělej.
Tak jo, dávej bacha.
Dobrý.
Pomoz mi s tím.
OCHRANKA
Chucku?
- Chucku. - Ahoj, hochu.
Chucku. Pojď sem, hochu.
Ahoj.
Boo!
Jak je? Rád tě vidím, hochu.
Klid.
Chyběls mi.
Dostanu tě odsud. Spolehni se.
Teď už se ti nic nestane.
Už třetí noc tady čekám, až vy blbouni seberete odvahu.
A co teda teď?
Přišels nás zatknout?
Ne, dávám bacha, aby vás nějakej vyděšenej nováček
omylem neodprásknul.
No tak, Harpe, ať to aspoň vypadá, že to bylo jinak.
Když zmizej jen koně, co sebrali na Fletcher Street,
bude jim to hned úplně jasný, nemyslíš?
Pojď, krasavice.
Jdeme.
Tuhle a pár dalších necháme chvíli pobíhat.
Ráno je pochytáme.
A čirou náhodou zrovna ty vaše nikde nenajdem.
Podívejte, radil bych vám, ať se do rána někde zašijete.
Nebo aspoň než si ostatní vzpomenou, že máme řešit vraždy,
a přestane je bavit hledat ztracený zvířátka.
Posily tu budou tak za pět minut.
Takže radši pohněte.
Pojď.
Tati, nemůžem na to jen koukat. Musíme něco podniknout.
Vjedem tam a bloknem je.
Ať maj ti šmejdi den volno.
Nessie, odkud seš? Z jakejch stájí?
- White House. - Jasně.
Rome, co ty?
Z Tiogy, to víš.
Jo, a co vy ostatní?
- 31. - Markoe Street.
Jo, všecky tyhle místa, co jste řekli, úplně všecky
jsou dávno v tahu.
Jsou z nich staveniště, ale vy jste furt tady, ne?
Jste tady?
- Jo. - Jo.
Ať si ty stáje vemou.
Klidně. Protože nám nemůžou vzít to, co jsme za lidi.
Domov není místo.
Je to rodina.
To z nás dělá kovboje.
A co teda uděláme?
Uděláme to, co děláme vždycky.
Vyjedem.
Hodnej, Chucku. Pěkně vydrž.
Ale no tak.
Děkuju.
Díky, žes ho ke mně vzala.
Fakticky.
Ale no tak.
Mami.
Cole.
Cole, zlatíčko.
Můj chlapečku.
Sluší ti to, mami.
Jako kovboj se mi líbíš.
Mami, to je Boo. Můj kůň.
No jo, je z něj jezdec.
- Jo. - Páni.
- Je moc hezkej. - Jo, má vlastního koně.
Ještě se teda má co učit. Není jak já.
To nejsem. Jsem lepší.
Nejseš jak starej Harp, chlape.
Jsem lepší.
Lepší než kdo? Co?
No tak, mladej.
AKTUÁLNĚ NA FLETCHER STREET VE FILADELFII PROBÍHÁ DEVELOPERSKÝ PROJET.
STEJNĚ JAKO GENERACE KOVBOJŮ PŘED NIMI
I ONI TEĎ JEZDÍ A HLEDAJÍ STÁLOU STÁJ, ABY JEJICH TRADICE PŘETRVALA.
NA PAMÁTKU ERICA „E“ MILLERA
Když se projíždíme, lidi povídaj: „Kde se tu ti koně vzali?
Jak je sem dostali?“ Ale ti koně tu byli už přede mnou.
Chápete? Takže…
SKUTEČNÝ JEZDEC Z FLETCHER STREET
…až to budem vyprávět, chci, aby se lidi mohli podívat
a viděli, že tohle se tu fakt děje.
Fakt tohle dělají a…
lidi tu maj dobrý i špatný dny.
Jako všichni ostatní. Je to obyčejnej život.
Tohle je život.
SKUTEČNÁ MÍSTNÍ JEZDKYNĚ
Já tady žiju a často slyším:
„Jak jako, že jezdíš na koních? Ve Filadelfii nejsou.“
A já na to: „Cože? Koně jsou tady všude možně.“
Jo, v severní Filadelfii na nich jezdíme.
Máme tu koně, staráme se o ně.
A chtělo by to, aby o tom vědělo víc lidí.
Aby věděli, jak důležitý ty stáje jsou pro tolik lidí, tolik mladých lidí,
co nemají, kam jinam jít.
Nejvíc mě asi baví sledovat děti, co tady učím.
SKUTEČNÝ MÍSTNÍ JEZDEC
Sledovat…
jak to vstřebávají, adaptují se a přivykají si.
Nejen s koňmi, ale v životě obecně.
SKUTEČNÝ MÍSTNÍ JEZDEC
Stáje nám hodně pomohly.
Já můžu rozhodně říct, že teď, když je mi přes čtyřicet,
tak z celýho srdce věřím, že právě díky těm stájím
nemám záznam v trestním rejstříku, víte? Nic takovýho.
Díky těm stájím sekáme latinu.
Jsou tu všichni ti starší chlapi,
co už si zažili všechno, co nás teprve čeká.
Překlad titulků: Vojtěch Ulrich