Downloaded from YTS.MX
EN ORIGINAL SPECIAL FRA NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BEN PLATT I AFTEN UDSOLGT
Og bagud igen.
Og slap af.
Det er perfekt her.
Så mangler vi bare én øvelse.
Hej Radio City!
Tusind tak, fordi I er kommet!
Hvis I kender sangen, så bare syng med.
Hej New York, hvordan har I det?
Jeg er benovet. Vi er jo i Radio City Music Hall.
Det har I nok også hørt.
Det er helt skørt.
Når jeg træder op på en scene,
har jeg, siden jeg var barn,
udklædt mig som et eller andet.
En nørdet tryllekunstner måske.
Nemlig.
Eller en mærkelig mormonsk missionær.
Eller måske et barn med en brækket arm.
Du godeste!
Godt, I kan lide mig i Ricki and the Flash.
Men i år fik jeg for første gang, mulighed for at optræde
som mig selv,
fordi I vil bruge aftenen på mig.
Det er jeg uendeligt taknemmelig for.
Det er vidunderligt.
Jeg voksede op i en stor, jødisk og musikalsk familie.
Von Plat-familiegruppen hed vi
i lokalområdet.
Mange af dem er her nu.
Mine søskende Henry, Hannah
og Avery.
Og mine forældre.
Da jeg valgte at stå frem som 12-årig,
eller bare indså, at jeg var bøsse,
så betød det ikke så meget.
Hør nu hvorfor.
I ottende klasse rejste jeg til Israel,
som man nu gør i ottende
som jøde.
I bussen undervejs var der en klassekammerat,
der sagde noget i stil med:
"Ben er heldig, fordi han er bøsse
og kan omgås pigerne
og får lov at være på deres værelse."
Det var ikke spor nedsættende.
Ikke mobning, kun sandt.
Alle mine venner var piger.
Men den rejseansvarlige hørte det
som mobning og ville sige det til mine forældre.
Jeg ville ikke have dét som den første snak.
Jeg ville være på forkant med det.
Så fra hotellet i Tel Aviv ringede jeg til mine forældre.
Jeg ved ikke hvad tid, men det hastede.
Jeg sagde:
"Jeg må fortælle noget."
Min mor siger: "Om din seksualitet?"
Jeg sagde: "Lad mig lige tale ud!"
Hun sagde bare:
"Du lignede altid Dorothy fra Troldmanden fra Oz.
Du overrasker ingen."
Jeg sagde: "Godt."
Hun sagde: "Jeg har en masse bøger, jeg vil læse."
Sært, synes jeg.
Så gav hun røret til min far, der sagde: "Beskytter du dig?"
"Jeg er 12 år. Hvad mener du?"
Det var sådan set det.
Jeg ønsker virkelig for alle i verden,
alle dem derhjemme og her i aften,
at det kan betyde så lidt.
Det behøver ikke være en begivenhed eller bekendtgørelse.
Tak.
Mange tak.
Vi er enige. Det tænkte jeg nok her i New York.
Er der nogen bøsser her i aften?
Som 18-årig datede jeg
en skabsbøsse.
En overgangsrite vil din sidebøsse sige.
Vi kan vel lide udfordringen.
Hans forlegenhed smittede af på mig.
Det huede mig ikke.
Jeg så tilbage på oplevelsen mange år senere,
da jeg skrev albummet med den næste sang
om mit ønske om at have konfronteret ham,
og hvordan jeg ville have talt med ham,
havde jeg haft den viden og tillid,
som jeg har nu som halvvoksen.
Den hedder "Honest Man".
Dér kom taburetten.
Hør engang.
Lidt Beyoncé, men så alligevel ikke.
Som den foregående sang viste,
elsker jeg at være i mine følelser
og bearbejde det triste med musikken.
Det er vigtigt for os alle.
Musik får os også til at mærke os selv.
Kan I mærke jer selv her i Radio City?
Fedt. Også jeg! For vi er jo i Radio City.
Engang datede jeg en fyr,
der behandlede mig ufint og respektløst.
Så jeg skrev denne sang og fik det meget bedre.
Hvor end han er nu, håber jeg, hans liv er én lang bilkø.
Nej. Jeg håber, du har det godt. Tilgivelse.
Så...
...som I kan se med denne
rumskibsagtige stueindretning, vi kører med,
så ønskede jeg, her var så indbydende som muligt,
så I kunne hygge jer, og vi kan lære hinanden at kende.
Det kan vi ikke, når jeg spiller en rolle.
Undskyld. En bøvs.
Jeg vil fortælle jer noget om mig selv,
som I måske ikke ved.
Nu vi alligevel er her, så I kender mig lidt, når I tager herfra.
Jeg mener, katte er djævleyngel.
Orv!
Orv.
Sikke nogle kattehadere.
Modigt.
De er mig en gåde og får mig til at nyse.
Hvad ellers?
Engang i ottende klasse
var jeg i Discovery Channels butik.
Vidste I, de fandtes her?
Vi kom pga. massagestolene.
Der var en heksekedel af glas til halloween.
Den mindede mig om Wicked, så jeg tryllede over den.
Den væltede, gik itu, og jeg blev smidt ud.
På en jødisk sommerlejr...
Tager I på jødisk sommerlejr?
Harry Potter-bøgerne udkom typisk om sommeren.
Den sjette udkom,
men min kom ikke med posten, mor og far!
Alle andre fik deres.
Jeg hørte om handlingen
og blev helt ulykkelig.
Så midt om natten...
Der var endnu en Ben på mit værelse.
Jeg stjal hans bog og skrev mit efternavn i.
Og slap ustraffet fra det.
Så til Ben med et andet jødisk efternavn: Undskyld.
Hvad ellers?
Engang tog jeg på tur med min bedste ven Molly.
Vi havde noget tyggegummi med pot i.
De der små kvadrater.
Det er ligesom en firkant,
og man skal kun spise et hjørne.
Men jeg slugte hele firkanten.
Som en angstpræget jøde klarer jeg ikke den slags så godt.
Så det gik ikke godt. Jeg gik i panik
og spurgte hende: "Hvor længe er der gået?"
"Tredive sekunder siden sidst, du spurgte."
Hvad skete der ellers?
Lige pludselig skulle jeg bare have krabbefrikadeller.
Så hun bestilte roomservice.
Jeg kunne ikke begå mig foran buddet og gemte mig på toilettet imens.
Maden kom.
Min mund var helt tør af tyggegummiet,
så det faldt bare ud af munden på mig.
Nu er vi venner.
Jeg har aldrig forstået det med sport.
Jeg spillede fodbold engang.
Mine forældre ville give mig en bred erfaring.
De bestak mig til at træne med en McFlurry for hver gang.
Jeg tilbragte spilletiden
med at kaste banekridt
op i luften som festøv.
Der var vist nogle tegn.
Når jeg sidder hjemme i stuen,
synger jeg gerne andres sange.
Det vil jeg gøre nu.
En yndlingskunstner
og homohelt ved navn Brandi Carlile...
Jeg er helt enig.
...har skrevet denne fine sang,
som alle vist kan se sig selv i.
Den hedder "The Joke" og kommer her.
David, giver du os en akkord?
Tak.
Det var endnu en sang
om en lidenskabelig affære. Nej...
Bare ikke min yndlingssituation.
Men som med alle andre forhold
kom jeg straks op på hesten igen. Og på appsene.
Overgang.
Det er sært med de apps.
Folk tror ikke på, jeg er mig.
Og jeg vil bare møde nogen.
Men…
Ser I Sex in the City?
Godt. Hvis ikke I gør, så tænk jer om.
Jeg er som Charlotte, så efter en date,
en første date, som går godt,
begynder jeg at vælge porcelæn og børnenavne.
Og gravsteder.
Jeg giver mig hurtigt 100 procent.
Det kendes også som stalking.
Eller som dybt ubehageligt.
Jeg kalder det for stor entusiasme.
Ja.
Syng med.
Pragtfuldt!
Det var ét af mit livs bedste øjeblikke.
Men vi går videre.
Tak for det. Det var meget smukt.
Hej alle deroppe. Hej!
I er alle tiders!
Lige et par bemærkninger.
For det første om disse sangere.
Jeg forstår slet ikke, hvorfor de trækkes med mig.
For det andet handler det kun om ærlighed.
Jeg tissede, mens det stod på.
Det forsvinder jo ikke, vandet.
Jeg følte mig uærlig ved ikke at sige det.
Den foregående sang er særlig for mig.
Jeg lider meget af angst,
som mange af os nok gør her i New York og som jøder.
Den sang dulmer min angst.
Også jeres, håber jeg.
Nu vil jeg gerne synge en lidt nyere sang.
Nogle af jer ved måske hvilken.
Den udkom i sommers og har ført megen glæde med sig.
Og dans. For jer med, håber jeg.
Den hedder "Rain".
Sådan.
I læste mine tanker.
Tak, I er vældig søde.
Vi elsker dig!
Jeg elsker også jer. Godt timet.
Jeg kommer lidt tættere på jer til den næste sang.
Hej alle sammen.
Pæn trøje.
Den næste sang betyder meget for mig
på mange måder, der hænger sammen.
For det første...
Jeg elsker min far højt. Han er den bedste.
Han er vidunderlig.
Han har lært mig meget. Ikke mindst,
at menneskets anstændighed vejer tungere end kunstnerens.
Kunstnere er hæderlige
kun som hæderlige mennesker.
Og jeg...
Sådan prøver jeg at opføre mig,
og det har han på magisk vis gjort hele sit liv.
Så jeg ville skrive om, hvor højt jeg elsker ham.
Han er gudskelov til stede i aften
og er meget vidunderlig.
Jeg vil ikke...
Nuvel...
Det var det ene.
Det andet, som er noget helt andet,
er, at sige ting, før det er for sent.
Sige dem, mens vi kan.
For hvad sker der?
Verden er af lave. Især dette land
er i krigshumør og sindssygt.
Det er overvældende,
og jeg glemmer at udtrykke, hvad jeg føler,
for jeg tror, folk ved det.
Denne sang er uløseligt forbundet
med min bedstemor Sue, som døde i foråret.
Og...
Hun var den bedste bedstemor, man kunne ønske sig.
Det fineste menneske, en mester i at kilde.
Hun tissede i buskerne til kluddermor.
Hun var bare den skønneste person, man kan forestille sig.
Så det, at touren lå lige efter... Hun havde gerne været her.
Hun støttede min passion og mindede mig om at nyde den.
Hun ved, jeg lever meget i hovedet
og bad mig om at nyde det, jeg laver,
for det er pointen.
Så denne sang er dedikeret til hende.
Kom så!
Kom, så er det jeres tur!
Ja, kom så!
Kan I lide mit sved, Netflix?
Skønt! Sangen var af Elton John.
Den fremragende Elton John.
Manden.
Fedt.
Jeg vil gerne sætte tempoet ned, men vi fortsætter.
Denne sang er en af mine favoritter.
Jeg så den på et skilt før.
Jeg skrev den
ved en skillevej i et forhold.
Min kæreste sagde til mig:
"Jeg må ud og være på egen hånd
for at udvikles og finde mig selv.
Det kræver et ånderum."
Nej, sløjf "udvikles".
Det var meget reelt i vores tilfælde.
Det var det rette.
Vi var venner. Valget var rigtigt.
Men ofte bruges det nok som påskud
i både platoniske og romantiske forhold.
Det at ville have en pause fra nogen
for at finde sig selv.
Hvis forholdet er rigtigt,
kan begge vokse og finde sig selv
og give hinanden plads, når det er nødvendigt.
Hvis du er i det forhold nu,
eller I er her sammen nu,
så er jeg glad på jeres vegne.
Denne sang er til jer.
Har du som mig ikke fundet personen endnu,
er sangen også til dig.
Syng med, hvis I kender den.
Tak.
Trist nyt. Jeg har kun én sang tilbage.
Jeg blev her gerne.
Aftenen har været så...
Nej, jeg vil ikke græde
og jeg skal synge igen, men...
Jeg ser på jer alle sammen
og på det, der sker lige nu,
og kan ikke tro, at det er mit liv.
Mange tak, fordi I kom.
Tak.
Så…
Vi elsker dig!
Åh gud, pas på stemmebåndet!
Men tak for det!
Før jeg går videre til sidste sang,
vil jeg takke dem bag mig igen.
Det er skræmmende at stå her.
Støtten fra disse mennesker musikalsk, følelsesmæssigt og fysisk
har været som en drøm.
Jeg er evigt taknemmelig for jeres medvirken
og musikbidrag. Det er fantastisk.
Jeg begyndte tidligt at arbejde. Som niårig måske.
Jeg ville bare være voksen.
Mine ældre søskende var seje,
og jeg arbejdede altid med voksne medvirkende.
Jeg ønskede bare at blive ældre
meget hurtigt.
Det blev jeg. "Ældre," sagde jeg jo.
Mit ønske blev opfyldt. Jeg blev hurtigt voksen og fik arbejde.
Som student flyttede jeg hjemmefra.
De seneste år har jeg kigget tilbage og følt frustration.
Jeg skulle have brugt mere tid
med overmod og ungdommelighed
og ikke have været så målrettet.
Så blev jeg ekstra frustreret,
da jeg indså, hvor ofte jeg har set frem
eller tilbage. Altid væk fra, hvor jeg var.
Som jeg har sagt trillioner af gange, er jeg meget angstpræget
og lever i hovedet.
Jeg har svært ved at være til stede i nuet.
Men noget, der gør mig nærværende,
er at synge og spille musik.
I har hjulpet mig ved at komme og lade mig gøre det.
Jeg håber, at denne halvanden time
fik jer til at glemme problemer og bare være til stede.
Også ved denne sang ved navn "Older".
Inden vi går, vil jeg synge et omkvæd til.
For jeg har ikke lyst til at tage herfra.
Hvis I kender det, så syng med.
Hvis ikke, så fint nok.
Vi kan alle sammen dele et sidste øjeblik,
før vi skal tilbage til livets realiteter.
Aftenen har været så speciel og magisk for mig.
Lad os synge.
Åh gud!
Jeg elsker dig, Ben!
Okay, de damer?
Ja, standby.
Nu går han. Jeg tabte forbindelsen.
Vi synger én sang til.
Okay.
Så…
Jeg elsker også dig, men drik da noget urtete.
Tak for al kærligheden,
og fordi I rejser jer og det hele.
Det er utroligt.
Vores sidste sang er den sidste på min plade,
men den første, jeg for alvor skrev
fra mit eget perspektiv og alene.
Som det første ville jeg naturligvis skrive
om mine forældre.
De er her som sagt.
Jeg peger ikke igen, men det er nok afsløret.
De er utroligt fine mennesker.
Alt, hvad jeg har, kan jeg takke dem for.
De navngav mig Baruch Shiron. Hebræisk for "velsignet sang".
Godt klaret.
Det gik godt.
Den navnegave udtrykker klart alt det, de har givet mig.
Ikke mindst en forståelse for, at musik virkelig kan samle folk
og hjælpe én til at opleve andre på uventede måder.
At se andres perspektiv.
Vi voksede op med musikalsk teater uafbrudt.
Dermed gav de os den store gave at kunne se ind i den, der synger.
At kunne se deres sjæl.
Gad vidst, hvem jeg var blevet, var jeg vokset op uden den viden
og deres kærlighed.
Så sangen er inspireret af dem.
Mange tak for i aften.
Det har været vidunderligt.
Sangen hedder "Run Away".
Tekster af: Katrin N