Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ DOKUMENTUMFILMJE
Ne csináld utánam, amit tettem!
Csak ellenségeket szerzel.
Legyőzöd majd a nehézségeket? Nem tudom.
Elég erős vagy fejben? Nem tudom.
Olyan akarsz lenni, mint én? Semmi értelme. Másvalaki vagy.
Ha tényleg azt akarod csinálni, amit én...
akkor készülj fel!
Ha Nico készítene egy filmet,
az több részből állna, mint a Harry Potter.
Olyan lenne, mint a Star Wars.
A végével kezdődne, de az eleje igazából nem a vége.
Megint gólt szerzett!
Anelka áttört!
Hát... a Che.
- A Che. - A Che.
Rendes fickó. Számíthatsz rá. Megbízható.
Ez a 17 éves alaposan felrázza a labdarúgást.
Nicolas Anelka majdnem olyan, mint a mindig elfeledett focista.
Nico kilóg a többiek közül. Vagy imádod, vagy utálod.
Nico nem egy angyal, ha nem akar az lenni.
Egy sportszerűtlen gesztus Anelkától.
Egyértelműen fogalmazott:
„Térden állva kell könyörögnie, hogy újra francia mezben játsszak.”
Nico nem tud politikailag korrekten viselkedni.
Nicolas Anelkát kitették a francia csapatból.
Amennyiben valóban így történt,
akkor az elfogadhatatlan.
Ha ismered őt, és ilyesmivel vádolják,
az nagyon dühítő,
mert ő pont ellentéte annak, mint aminek beállítják.
A Bajnokok Ligája? Itt van.
Nico olyan, mintha a bátyám volna. Mindig utat mutatott.
A társadalmunk mértéktelenségei: a pénz, az individualizmus...
Számomra ő minden idők legjobb csatára.
Szépen csinálta. Átsurrant...
- Atyavilág! - Micsoda gól!
Nico, basszus...
DUBAJ EGYESÜLT ARAB EMÍRSÉGEK
Jól vagy, fiam?
Annyi az idő.
Indulni kell a suliba.
Annyi az idő...
Jól van.
Ügyes!
Kais, ideje felkelni.
Annyi az idő.
Oké?
Sosem mondtam, hogy visszavonulok...
mert kit érdekel?
Nem fontos.
Húsz év foci után itt volt az ideje.
Így ni.
Megvolt a lehetőség, hogy tovább focizzak,
de ez azt jelentette volna, hogy megint távol kerülök a családomtól.
Egy ponton azt gondoltam: „Nem, így vagyok boldog.
Az élet szép. Itt a családom meg a gyerekeim.
Látni szeretném, ahogy felnőnek, és hogy nyugodt az életük.”
Nico mondogatta nekem: „Aznap, mikor abbahagyom a játékot,
szeretném, ha Dubajba költöznénk, mert ott jó.
Süt a nap. Jó fejek az emberek.”
Imádunk otthon lenni a gyerekekkel
egy családként.
Készen is vagy.
- Ideje indulni. - Menjünk!
A karriered végén érted meg, hogy mit is csináltál.
Vagy büszkeség tölt el, vagy azt gondolod:
„Húsz éven át áldozatként viselkedtem, mint egy birka.”
Nem akartam úgy gondolni...
és azt csinálni.
A szüleim az állami szektorban dolgoztak.
Anyám a Rambouillet Gimnáziumban,
apám a versailles-i oktatási hivatalban.
Nem nélkülöztünk, de jómódúak sem voltunk, szóval...
a szüleimnek keményen kellett dolgozniuk.
De csodálatos gyerekkorom volt.
Büszkén vállalom, hogy külvárosból származom.
TRAPPES FRANCIAORSZÁG
Folyton együtt lógtunk. Kint és bent.
Meg ott volt a suli is. A filmek, a zene. És a foci.
Közel kerültünk egymáshoz.
Elugrottam érte, és együtt mentünk suliba, mivel az osztályomba járt.
Itt a gyep.
Ez a gyep.
A füves terület, ahol folyton ment a játék.
A mi Parc des Princes-unk.
Emlékszem olyan estékre is, mikor fagyott volt a fű.
Azt mondtuk: „Elég. Hazamegyünk.”
Nem is lehetett rajta játszani. De ő nem hagyta abba. Focizni akart.
Mindenki focizott azon a füvön. Nagyok, kicsik.
És Nico mindegyikükkel játszott.
NICOLAS ANELKA AZ FC TRAPPES SZÍNEIBEN
Nyolcévesen kezdtem játszani.
Karimmal és Samival.
Hazafelé menet közöltem velük, hogy nem simán focista akarok lenni.
Hanem sztár.
Eszméletlen volt. Már túl sok.
Még a farsangra is focistának öltözött.
Értitek?
Hiába mondtam neki: „Haver, találj már ki egy másik jelmezt!” Nem. Ő focista.
Zorro nem lehettem, úgyhogy...
Azért fociztam, mert hasonlítani akartam a bátyámra, Claude-ra.
Ő volt a példaképem, őt követtem,
és azt akartam csinálni, amit annyi idősen ő.
Nem tudom, tőlem indult-e a futballimádata...
de...
segíteni akartam az előrejutását,
hogy fejlődhessen, és remek focista váljon belőle.
Nagyon vágyott rá, tehetséges is volt, csak nem kapott olyan lehetőséget, mint én
a Clairefontaine próbajátékával.
Tizenhárom éves koromban mentem el otthonról.
Te most tíz vagy, mindjárt 11.
Képzeld el, hogy két és fél év múlva
elmész hazulról, nem alszol többé otthon.
A Clairefontaine-be mentem.
- Kinél laktál? - Egy olyan...
Egy olyan edzőközpontban.
Volt egy épület egy csomó 13 éves kölyökkel,
és együtt laktunk.
Az INF a legjobbak legjobbika.
Az INF volt akkor az első számú futballakadémia.
Talán úgy 500-an akarnak bekerülni ide.
Ha a 23 fiatal között vagy, aki bejut, akkor szorult beléd tehetség.
Gyerünk!
Húsz gyereket tesznek be oda.
Azt mondják nekik, hogy profi focisták lesznek.
De a 20 közül csak egynek, kettőnek vagy háromnak sikerül.
Vagyis ez afféle munkaerőpiac.
Az edzőközpontban háború dúl.
Kegyetlen: le kell győznöd a társaidat, akik ugyanazt akarják.
Ha nem állsz készen erre 14, 15, 16 évesen...
akkor nem fogsz... Akkor szerintem nem fog sikerülni.
Gyerünk!
Segíts neki!
Igen!
Én a második évemet kezdtem, ő az elsőt.
Az ebédlőben mindenki dumál.
„Az a srác első éves, és jól nyomja!”
Nico annyira elöl tartott, hogy nem kistesóként kezeltem,
és ő sem bátyként tekintett rám.
Versenyezni próbáltunk egymással.
Szerintem ő volt a legtehetségesebb.
A legtehetségesebb. Volt egy adottsága.
De vigyázat!
Készen kell rá állni, ami azért nehéz 13 évesen.
Amik megleptek, azok az átváltozások voltak.
Valahányszor újra találkoztunk vele,
láttuk, ahogy felnő, és élsportolóvá válik.
16 ÉVES KORÁBAN NICOLAS ANELKA BEKERÜL A PSG PROFI CSAPATÁBA
Miközben a tartalékcsapatban játszottam, bekerültem a profi csapatba.
Nem voltam profi játékos, de gyakran a profikkal edzettem,
akik között akkoriban ott volt George Weah, Ginola,
Bravo, Bernard Lama... A legendás PSG csapat.
Olyan csapatba került, amelyik megnyerte a Kupagyőztesek Európa-kupáját.
A fiatal játékosokat, mint ő, gyakran másodosztályú klubokba küldik megerősödni,
de ő nagyon gyorsan bekerült az egyik legjobb európai klubba.
Nem ismertem ezt a fajta futballt, úgyhogy meg kellett tanulnom.
Rengeteg segítséget kaptam Samir Amirèche-től.
Úgy edzett a profikkal, mint otthon a barátaival.
Nyugodtan játszott, de volt tehetsége a labdavezetéshez.
Mikor a profikkal játszol, beleadsz mindent.
Lelkesítő. Mindenki fel van pörögve.
Azok a fickók 23-27 évesek, vagyis öregek ellen játszol.
Ha sikeres akarsz lenni,
nem gondolhatod azt, hogy a többiek jobbak nálad.
Néha hallom, ahogy a gyerekek azt mondják: „Ő eszméletlen jó!”
Butaság. Sosem fog sikerülni nekik, ha ilyeneket beszélnek.
Én soha nem mondom, hogy valaki jobb nálam.
Akkor sem, ha tényleg így van. Lehetetlen.
PÁRIZS FRANCIAORSZÁG
Húsz perc van hátra,
és Anelkát küldik be Loko helyére.
Miért érdemes odafigyelni rá?
Mert a PSG szerint ő a jövő nagy csillaga.
Nagy a nyomás. Profiként tudod, hogy mindenki téged néz.
Figyelnek a barátaid.
Most 16 éves a gyerekem.
Nico ennyi idősen varázsolta el a Parc des Princes-t.
Büszkék voltunk rá.
AZ ELSŐ PROFI GÓL
Csodálattal néztem, ahogy megvetette a lábát a PSG-ben.
Egy eszes, gyors és fürge srácot láttam.
Meglepett, hogy a barátom elég jó ahhoz, hogy ezen a szinten játsszon.
A nagyokkal focizott... és elég jó volt hozzá.
Egy játékos, mint ő,
aki feltűnik a színen, és már ilyen fiatalon ennyire érett...
Nyilvánvaló, hogy az egész focivilág róla kezd beszélni.
Elküldtem hozzá a toborzóimat, hogy figyeljék.
Olyan játékos volt, aki ide-oda ugrált a junior és a profi szint között.
Kicsit alulértékeltnek érezhette magát.
Csalódottnak.
Elhozattam, és megkérdeztem tőle:
„Csatlakoznál az Arsenalhoz?” Azt felelte: „Igen.”
Labdarúgás és az Anelka ügy.
Ő az a 17 éves fiú, aki felrázza a francia focit.
Átigazolt az angol Arsenal klubba.
Anelka nem tudta, hogy egy komoly jogi csata kellős közepébe kerül.
A francia törvények szerint ugyanis a 17 éves tanulónak
előbb az őt edző klubbal, a PSG-vel kell leszerződnie.
A focista stábja és az Arsenal arra hivatkozik, hogy a Bosman-szabály
és a játékosok szabad mozgására Európán belül
felmenti őket e kötelezettség alól.
Kicsit aggódtunk, mert mi voltunk az elsők, akik...
ha úgy tetszik, szembementünk a francia futball rendszerével.
A francia labdarúgás összetart. Az egész képzési módszere a tét.
A liga és az UEFA dolgoznak az ügy megoldásán,
hogy ne forduljon elő még egy Anelka ügy.
Gyorsan meg kell ezt oldanunk, és jogszabályi módot kell találnunk arra,
hogy megtartsuk a junior focistáinkat legalább 22-23 éves korukig.
A Paris nem engedte játszani.
Ő erre azt mondta, megérdemli a játékot, és tehetséges.
Nico volt az első,
aki bemutatott a PSG-nek.
VAD ÁTIGAZOLÁSOK
Mindenki erről beszélt.
A PSG edzőprogramját megtestesítő ember
bevágja az ajtót.
Ő volt a megtestesült Bosman-szabály.
A játékosok és a személyek szabad mozgásának szabálya.
Utat tört az edzőközpontokban lévő fiataloknak.
Úgyhogy igen, leverték rajta a port ezért, mert ő jelentette ki először:
„Bármit megtehetek, az európai szabályokat betartva.”
Gondolatban már az Arsenalnál voltam. Leszerződtem.
Nagyon ott akartam hagyni a PSG-t. Az biztos.
ANELKA ÁTMEGY AZ ARSENALHOZ
Csak az igazi zsenik hiszen igazán magukban.
Mint a festészetben. Van Gogh és a hozzá hasonlók.
Egy önbizalom-hiányos zseni nem tudja kifejezni a művészetét.
Nyilvánvalóan ez a hozzáállás önteltségnek tűnhet,
hiszen erőltetjük a művészetünket.
Az olyanok, mint Thierry Henry vagy ő, sosem voltak elégedettek önmagukkal.
Erős jellemre is utal, ha valaki azt mondja: „Oké, kihagytok engem?
Akkor ezt fogom csinálni. El tudok ám menni Angliába.
Fiatal vagyok, de nem félek.”
Úgy volt, hogy egyenrangú leszek a többi csatárral...
tehát belevágtam.
LONDON ANGLIA
Több mint egy hónapnyi tárgyalás után a 17 éves Nicolas Anelka
tegnap este átigazolt az angol Arsenal klubba.
Emlékszem, mikor felszálltam a vonatra.
Nem volt könnyű, de...
De én döntöttem így, és fel kellett vállalnom.
Elhatároztam, hogy Angliába megyek. Nem fordulhattam vissza.
Mikor megérkezett az Arsenalhoz,
nagyon karizmatikus játékosok mellé került,
olyan régi vágású focistákhoz, mint Ian Wright, Ray Parlour, Tony Adams.
Ez az Arsenal,
a futball egyik alapítója és mozgatóereje,
az angol labdarúgó-történelem szerves része
nagyon lelkes, nemzetközi szurkolótáborral
világszerte.
Eleinte nehéz volt neki, hiszen egy igazi párizsi kölyköt
egyik napról a másikra bedobtak egy nagyon angol világba.
Minden új volt: a csapattársaim, a nyelv...
Szerencsére ott volt Pat.
Pat Vieira.
Még nem szerezhetett jogsit, úgyhogy mindig felvettem,
együtt mentünk edzeni, aztán kitettem otthon.
Igyekeztem közelebb kerülni hozzá,
mert ha otthagyod Franciaországot, hogy egy idegen országban játssz,
akkor nem találod a helyed.
Nagyon más, mint a francia foci: rengeteg az ütközés, a fizikai kapcsolat.
És alkalmazkodnom kellett. Változtatnom picit a játékomon.
Nem álltam készen a harcra...
vagyis tanulnom kellett a tartalék csapattal.
Úgy érkezett meg, hogy nagy játékosnak hitte magát,
ahogy a fiatalok rendszerint.
De úgy láttam, hiányzott belőle az érettség, és fizikailag...
Túl sokszor vesztett labdát. Kissé vakmerően játszott.
Az első pár hónapban nem játszottam. Csak 10-15 percet pár meccsen.
Nem volt valami remek.
Kételkedni kezdesz. Elgondolkozol, hogy jól döntöttél-e.
DERBY ANGLIA
Aztán jött a bajnokság utolsó meccse,
egy idegenben játszott meccs a Derby County ellen.
Mindenki ott volt a buszon. Nicolas Anelka sehol.
Várt az edző. Aztán értem jött.
Kopogtam az ajtón. Ő beengedett...
és láttam, hogy csomagol.
„Mit csinálsz?” - kérdeztem.
- Azt felelte... - Nem jövök.
Az edző beszélt velem, és azt mondta: „Tegyél erőfeszítést! Megéri.”
És 20 vagy 30 perc múlva...
sikerült meggyőznöm.
Elkezdődött a meccs.
Az ötödik vagy tizedik percben, úgy emlékszem, Paul Merson lesérült.
Az edző hátrafordult, és annyit mondott: „Gyerünk, te jössz!”
Bergkamp...
Két gólpasszom is volt.
Milyen szép! Átbújtatja a labdát...
És ebből lesz a harmadik!
Fantasztikusan játszott.
Én lettem a meccs legjobb játékosa.
Megnyertük a mérkőzést,
ő lezuhanyozott, és nem úgy, mint az előző nap, mosolygott.
Minden stimmelt.
Erre van szükséged csatárként, hiába vagy kemény fejben.
Érezned kell, hogy az edződ nem hagy cserben,
melletted áll a nehéz időkben, és újra felküld a pályára,
akkor is, ha az előző meccsed átlagosan sikerült.
Arsène mellettem állt. Éreztem.
Ha ezt tudod, mindent beleadsz, és rendszerint sikerül is,
megváltoznak tőle a dolgok a fejedben.
Anelka...
Micsoda gól!
Nicolas Anelka első gólja a klubnak!
Anelka Jaap Stam ellen...
Még mindig Anelka! Három-nulla!
Ian Wrightot váltotta,
aki nemcsak az Arsenal fociklub oszlopos tagja,
hanem a szurkolók szíve csücske is.
Anelka... Micsoda remek gól!
Tizenhárom ponttal álltunk a Manchester United mögött.
Senki nem hitte, hogy visszakapaszkodhatunk.
Petit... Batty próbálja megállítani...
Nicolas Anelka, és megcsinálja!
Teljesen átváltozott hat hónap alatt.
A Blackburn-meccsen...
odaért a kapushoz,
bevetette a híres rúgócselét, aminél majdnem behajlítja térdét...
aztán egy átlépős csel, és a kapus össze van zavarodva.
Mintha láthatatlan volna.
Akár egy macska.
Egyszerre volt erős és rugalmas.
Még mindig Anelka!
Sosem felejtem el a Manchester elleni meccset.
Az Arsenal 18 mérkőzésből mindössze egyet vesztett el
az összes versenyen.
Szoros meccs volt. Meg kellett nyernünk.
Átküldtem a labdát Marc Overmarsnak.
Overmars!
És most sikerül neki!
Egy-nullára nyertünk a Manchester ellen... Manchesterben.
Nagyon nem dőlt el még a bajnokság.
Az Arsenal végül visszaküzdötte magát
egy nagyon jó Manchester United ellen,
pusztán mert ő hitt magában, és nem érezte a nyomást.
A csúcs a highburyi meccs volt.
Jön Adams.
Tony Adams szerezte a döntő gólt.
Ezt nem lehet elhinni!
A végső sípszó.
Az Arsenal a bajnok!
Különleges volt.
De igazából 19 évesen nem fogod fel.
Nem érted, mit csinálsz.
A klasszikus dupla siker: a ligakupa és az FA-kupa elnyerése.
Egy angol szurkolónak vagy játékosnak,
bárkinek, aki érti az angol sportot,
ez az igazi szint, a csúcsok csúcsa.
FA-KUPA-DÖNTŐ
Vieira...
Anelka... Nincs lesen.
Anelka nekiiramodik... Jó lövés!
Mi lettünk a bajnokok. Gólt lőttem a kupadöntőben.
Egy álom vált valóra.
ARSENAL F.C. DUPLA GYŐZTES 1997/98
Úgy éreztem, minden esélyem megvan a világbajnokságra.
Hattal többen vannak. Huszonkét játékost vártunk.
Aimé Jacquet a június eleji világbajnoksághoz
egy 28 nevet tartalmazó listát közölt, amit meg kell kurtítania.
FRANCIAORSZÁG RENDEZI AZ 1998-AS VB-T.
ANELKA A LISTÁN SZEREPLŐ 28 JÁTÉKOS EGYIKE,
DE JACQUET-NAK HAT NEVET KI KELL HÚZNIA.
Tudtuk, hogy pár játékos nem kerül be a csapatba,
mert Aimé bejelentette ezt.
Hattal több játékost választott ki,
de be kellett mutatnia a végleges listát.
Nehéz napja volt tegnap Jacquet-nak.
Késő délután, az edzést követően fel-alá járkált a pályán egyedül.
Vagyis nem teljesen egyedül, mert vagy 20 játékos várta a döntését.
Nagyszerű 19 évesen a francia csapatban játszani,
de csalódás volna kihagyni egy akkora eseményt, mint a világbajnokság.
Megtiszteltetés francia mezbe bújni, igen.
Viszont mindig ott lebegett egy „de”.
Éreztem, hogy valami nem teljesen oké.
Aznap a szobámban voltam Thierryvel.
Megcsörrent a telefon, és kérték, hogy menjek le.
Lementem a földszintre, az edző szobájába.
Én lehettem ott a második vagy a harmadik. Sorban álltunk.
És ő elmagyarázta minden játékosnak, miért.
Miért nem került be,
miért nem játszhat a vb-n.
És mikor hozzám fordult, csak annyit mondott: „Nálad ez a normális.”
„Nálad ez a normális.”
És folyatta mással.
A döntések természetesen nehezek. Sőt, kegyetlenek lehetnek.
De kegyetlen világban élünk.
Nem tudom, ezek az emberek felfogják-e egyáltalán, mit jelent,
vagy hogy hogyan hat egy fiatalra, ha azt mondják neki: „Nálad ez a normális”,
és nem magyarázzák meg.
Ha mentálisan gyenge vagy, ez kinyírhatja a karriered.
A pingpongasztalnál játszottunk a Clairefontaine-ben,
mikor láttuk, hogy jön Nico le a lépcsőn a csomagjaival.
Teljesen nyugodt volt.
Olyasmit mondott, hogy: „Nem érdekes. Legalább lesz időm megszerezni a jogsit.”
Gondoltam, megzakkant a srác.
Kiakasztott a reakciója.
Ekkor döbbentem rá, hogy Nico Anelka teljesen más, mint a többiek,
és főleg más, mint én.
Láttam, ahogy elmennek. Páran sírtak, könnyes volt a szemük.
El lehet képzelni: másfél hónappal rá világelsők lettünk,
ők meg a tévében nézték.
„Lemaradtam az életem legfontosabb napjáról.”
Franciaország világbajnok!
Történelmi este...
De a „történelmi” is nagyon finom jelző arra,
ami tegnap este óta Franciaországban történik.
Zidane! Zidane!
ZIDANE-T ELNÖKNEK!
Több mint egymilliós tömeg Párizsban.
Örömmámorban úszik egy egész nemzet.
Erősebbé tesz, mert igazságtalanságnak éled meg,
tehát tudod, hogy felül kell emelkedned rajta.
Kétszer keményebben kell dolgoznod, hogy visszakerülj,
mert egy győztes csapaton nem változtat az ember.
NYOLC HÓNAPPAL KÉSŐBB ANELKA KÉT TÖRTÉNELMI GÓLT LŐ FRANCIAORSZÁGNAK.
LONDON ANGLIA
Lilian Thuram túl a felezővonalon, passzol Zidane-nak,
Zidane-nál a labda, lepasszolja Anelkának... Anelka! Gól!
Nicolas Anelka, az Arsenal játékosa megszerzi az első gólt!
Nicolas Anelka az első francia,
aki gólt lőtt Anglia ellen a Wembley-ben.
Dugarry Zidane-nak. Zidane Dugarrynak. Dugarry a tizenhatoson belül.
Christophe Dugarry előretör, és itt egy második gól!
Anelka berúgja a második gólt a Wembley-ben! Franciaország vezet 2-0-ra.
Történelmi pillanat! Kétszeresen!
Nagyszerű. Tökéletes.
Ma este is bizonyította, hogy nagyon tehetséges.
Csak így tovább Franciaországnak és neki!
Hirtelen feltűnt ez a játékos,
és megtalálta a közös hangot Zidane-nal.
Isten küldte. Mind azt gondoltuk: „Ejha!
Még vagy öt-hat év diadal vár ránk.”
TRAPPES FIA... ...ANGLIA KIRÁLYA
Inkább a vb-t megnyerő csapathoz csatlakoztam volna,
de ilyen az élet.
Felül kell emelkedni rajta, és én ezt tettem.
DUBAJ EGYESÜLT ARAB EMÍRSÉGEK
Amit az életemben tettem, és amit a labdarúgásban...
az mind szép és jó, de a legfontosabb a család.
- Ez melyik? - Mi melyik?
Szerencsés vagyok, hogy a szüleim jól neveltek fel,
és én ugyanezt próbálom:
megismételni a saját gyerekeimmel, amit én is átéltem.
Nézzük meg, van-e focipálya!
Ők nem sokat láttak játszani.
Nem vittem el őket gyakran a meccsekre. Nem akartam erőltetni.
Figyeljetek! Így... csel.
Ez az. Na, megint!
Nem akartam, hogy focisták legyenek, mert az kemény meló,
és tehetség kell hozzá.
Mindketten fociznak. Kais kicsit komolyabban.
Kahil inkább csak szórakozásból.
Nicolas imádja edzésre vinni a gyerekeket, megvárja őket, kijár a meccsekre...
Tanuljatok technikás mozdulatokat! Nem láttam ilyeneket az edzésen.
Semmit.
Mindenki úgy játszik, ahogy edz.
Ha béna vagy az edzésen, a meccsen is béna leszel.
Ez ilyen.
Ha nem gyakorolsz az edzés mellett, ha nem csinálsz mást,
vacakul játszol majd, nem leszel jó.
Ez a lényeg.
Ne halljam, hogy: „Focista akarok lenni. Ők az igazi játékosok.”
Ez egy igazi meló.
MADRID SPANYOLORSZÁG
Anelka jelezte, hogy otthagyná az angol első osztályt.
Mai sporthír: Anelka, a francia csatár átigazol a Real Madridhoz.
Megkereste a Real Madrid.
A Junventus is érdeklődött.
Két és fél évvel később az Arsenal nem akart eladni.
Rúgtam egy bizonyos számú gólt.
De eljött az idő, hogy átmenjek egy jobb klubba.
A római Lazio 200 millió frankot kínált,
a torinói Juventus pedig 300-at.
De a tárgyalások zátonyra futottak.
Mintha túl mohó lett volna az Anelka-csapat.
Sok kritika érte azért, mert megfogadta a testvérei tanácsait.
Nem tudom, ők milyenek voltak.
Fogalmam sincs, hogy az anyagiak mozgatták-e őket,
vagy azt mondták-e neki: „Mi a legjobb a fejlődésedhez?”
A testvérem intézte a pénzügyeimet, ugyanis könyvelést tanított.
A másik testvérem a PFC-ben játszott, ami akkor a harmadosztályban volt.
Miért kértem volna meg mást, egy idegent, hogy egyengesse a karrierem?
Fura, mert ha a külvárosból jössz, vagy az utcáról,
akkor rögtön klánt emlegetnek, sőt, szektát.
Ha viszont nem az utcáról jön valaki, akkor az „család”.
Miért „klán”?
Talán mert mikor Nicolas ott akarta hagyni a PSG-t,
kemények voltunk, és mindenki klánról kezdett beszélni.
A klánok zártak és szívósak.
De mi ebből is erőt merítettünk.
Azt jelképezték, ami felé a futball haladt.
Az Anelka-félék olyanok voltak, mint a családi kisüzletek
a pénzfaló, nagy szupermarketek gyűrűjében.
Mindenki azt mondta, a testvérei manipulálják.
De 20 éves korától Anelka maga döntött.
Ő döntött úgy, hogy Angliába megy, mert Párizsban nem játszott.
Ő döntött úgy, hogy otthagyja az Arsenalt, míg a testvérei kérték, hogy maradjon.
A Real Madrid a világ egyik legjobb klubja,
és ha téged akarnak, akkor nem törődsz a pénzzel.
Ugyanis akkoriban a hét vagy nyolc Bajnokok Ligája-győzelmükkel
ők voltak az elsők.
- Vigyázat! - Nicolas!
Menjünk!
Madrid őrületes volt. Riporterek és szurkolók mindenhol.
Óvatosan!
Gyerünk!
Ez a Real Madrid legdrágább átigazolása.
Remélhetőleg ezzel biztosítjuk a klub jövőjét.
Kétszázhúszmillió frank, ez volt minden idők legdrágább átigazolása.
Annyi, mint Mbappé és Neymar együtt.
Nem számítottam ilyen sok emberre.
De nagyon örülök, hogy így fogadnak.
Megértettem, mit jelent sztárnak lenni, mikor átmentem a Real Madridhoz.
És utáltam.
Anelka részt vett az első edzésén, és találkozott az új csapattársaival.
A játékos felkavarta a szenvedélyeket a zsúfolt Ciudad Deportivában.
A sajtótájékoztató után az öltözőbe mentem.
Én értem oda előbb, leültem, de megjelentek a játékosok,
és szóltak, hogy: „Az az én helyem.” „Bocs, ide leülhetek?”
„Aha, ülj oda!”
Majd jött egy másik játékos, hogy az az ő helye. Ez ment vagy 20-szor.
Alig kapott kölcsönmezt az első edzésére.
Képzeljük el Neymart, ahogy átkerül a PSG-hez, és nincs meze!
Farkastörvények uralkodtak ott.
Azon tűnődtem: „Mit keresek itt?
Ez így ellenséges lesz.”
Amit aznap átéltem, egy rémálom kezdete volt.
A mai nap egyik fő híre:
mindenki izgatottan várja Anelka bemutatkozását.
Nagyon reméljük, hogy nem fog csalódást okozni.
Nagy volt a nyomás a legelejétől.
Tudtam, mert a spanyol sajtóban, a MARCA-ban
mindennap láttam a nevem és a fotóm.
A La Liga legdrágább játékosa felejthető bemutatkozó játékot nyújtott.
Tavaly az Arsenalnál 18 gól, a La Ligában még semmi.
Nem alakultak jól a dolgok a pályán.
Mert nem lehetett magánéletem. Nem csinálhattam semmit.
Húszéves vagy, de nem mehetsz ki.
Minden lépésed kommentálják.
Minden, amit vásárolsz, másnap az újságokból köszön vissza.
Őriznünk kellett az otthonát, mert az újságírók kívülről filmezték.
Borzasztó volt. Mindenkinek.
Bezárkózott.
Még mi is... egész nap behúzott függönyök mögött.
Elviselhetetlen volt.
Kaptam egy pánikrohamot, amit korábban soha.
Sikoltoztam, kiabáltam, mint egy őrült.
Volt, hogy azt hittem, a fiunk abbahagyja a focit.
ANELKA MAGA ALATT
ANELKA SZENVED ANELKA KAMU?
Ha bekerülsz a Real Madridba, nagy az elvárás veled szemben.
A sajtó kéri, hogy nyílj meg. De én nem voltam nyitott.
Talán ez is sokat számított,
mert a csapat sem fogadott be igazán.
Átlagosan teljesítettem a pályán.
Nem állt mellém a sajtó.
MADRID - SPANYOLORSZÁG A MARCA SZERKESZTŐSÉGE
Meghívtak a MARCA szerkesztőségébe.
Adni akartam nekik valamit, mert általában nem álltam velük szóba.
A fotóhoz azt kérték, hogy játsszon a FIFA videojátékkal.
Játszottam, és gólt rúgtam a konzolon. Azt hiszem, az Atlético ellen.
Másnap ez volt a főcím: „Anelka végre gólt lőtt...
a konzolon.”
BELŐTTE AZ ELSŐ GÓLJÁT...
Csapdát állított a sajtó. Akkoriban még nem fogtam fel.
Visszagondolva... elbénáztam,
de nem vártam, hogy ilyen rosszindulatúak lesznek.
Utána azt gondoltam: „Oké, semmi baj. Ez ilyen.
Adni akartam nektek valamit, pedig általában nem szoktam.
Tettem egy lépést felétek, erre lekevertetek egy pofont.
Nem probléma. Nem fogtok kapni semmit.”
BRAZÍLIA KLUBVILÁGBAJNOKSÁG
A MEGÉRKEZÉSE UTÁN ÖT HÓNAPPAL
NICOLAS ANELKA MÉG MINDIG NEM SZERZETT GÓLT A REAL MADRIDNAK.
Kiutazni Brazíliába a klubvilágbajnokságra,
messze a nyomástól és a médiától,
gyakorlatilag inkognitóban, egy új esély volt a számomra.
Mondjuk Brazíliában
osztozni a legjobb csatár címében egy olyan focilegendával, mint Romário,
na, az jöhet.
Ha kilences a számod, versenyezned kell.
Olyanok kellenek, akik bíznak benned...
hogy a legjobb formád adhasd.
MADRID SPANYOLORSZÁG
A héten tartják a Barça-Real Madrid-meccset,
vagy ahogy mindig hívni szokták: a meccsek meccsét.
Most Morientesnél. A Madrid gólhelyzetben...
Gól! Anelka gólt lő! Anelka belövi!
Pontot szereztem, nagyon örültem.
Gólt lőtt a Real Madrid. Fontos gól ez a fehérben játszó klub számára.
A következő meccsen átlagos voltam
Utána kispadra ültettek.
Úgyhogy egyik nap elmentem az edzésre, és azt mondtam: „Beszélnünk kell.”
Mire ők: „Beszélünk az edzés után.”
„Nem. Az edzés előtt.”
De egyre hajtogatták: „Nem, az edzés után beszélünk.”
Ahogy reagáltak rá, az rosszulesett.
Gondoltam: „Modortalanok vagytok. Akkor én is modortalan leszek.”
Háborúzni kezdtem, miközben igazából csak beszélgetni akartam.
Beragadtam a... külvárosi stílusba, és egyáltalán nem voltam barátságos.
Oké. Bunyó.
Meglepő nyilatkozatot tett Nicolas Anelka, a Madrid játékosa.
A francia futballista...
...nem hajlandó a csapattársaival edzeni.
Nem edzettem, mire behívott a Real Madrid egyik elnöke.
Beszélgettünk, és azt mondta, jobban teszem, ha holnap elmegyek edzeni.
Azt feleltem: „Majd meglátjuk holnap.”
Tegnap nem volt hajlandó edzeni.
Ma 11-re a Ciudad Deportivába kellett volna mennie.
Helyette interjút adott a francia tévének,
és a saját kertjében játszott, mint látható.
Komoly probléma előtt áll Lorenzo Sanz és a Real Madrid.
Megint mindenért engem hibáztattak, pedig nem akartam és kértem mást,
csak hogy szálljanak le rólam, hadd koncentráljak a focira,
és hogy bebizonyíthassam: tehetséges vagyok, és játszhatok a Real Madridban.
Mikor kitört egy hatalmi harc, Nicolas mindig a rossz oldalra állt.
Sztrájkba kezdett.
Azt mondta: „Nem edzek. Magyarázatot akarok.”
De csak az volt a válasz: „Majd edzés után beszélünk.”
Így született a híres idézet tőle: „Inkább elmegyek tévét árulni egy áruházba.”
Csodálom érte.
Az embert benne, aki a sportoló előtt áll.
Egy mondatával, amit sokat ismételgetett, mindig megröhögtetett:
„Trappes-i gyerek vagyok.”
ANELKA 45 NAPOS FELFÜGGESZTÉST ÉS 350 000 EURÓS BÜNTETÉST KAPOTT
KIHASZNÁLJA AZ IDŐT: HAZAUTAZIK TRAPPES-BA.
Jó ideje nem láttam Párizst.
Örülök, hogy visszatértem.
Látom a családomat és a barátaimat, jól érezhetem magam.
Rendes fickó.
Becsületes.
Odaadó.
Igazán hűséges.
Néha túlzottak a reakciói, mert heves természetű,
mint mindenki, aki magába fojtja a panaszát.
És mikor kirobban belőle az egész, az nagyobbat szól, mint szeretné.
És ezért az ilyen embereket gyakran beskatulyázzák.
A BOCSÁNATKÉRÉSE UTÁN NICOLAS ANELKA FOLYTATJA AZ EDZÉSEKET
Nagyon nehéz volt folytatni az edzést, mert a játékosok ellenem fordultak.
Sokan célba vettek a pályán, de én Angliából jöttem.
Mindent tudtam a testi harcról.
Előfordultak kisebb bunyók és párbajok a gyepen,
de utána minden rendeződött.
SPANYOLORSZÁG
Egy nagy Bajnokok Ligája-összecsapás: Bayern München a Real Madrid ellen.
Az elődöntők különlegesek, mert mindenki nézi őket.
Mindent meg tudsz változtatni, fordíthatsz az álláson.
Anelka kapja a labdát, jó helyen van,
és a Real Madrid gólt szerez!
Óriási elégtétel, hiszen beválogattak a Bajnokok Ligájába is.
Anelka döntötte el a Bayern elleni első és második fordulót,
ráadásul borzasztó körülmények között, hiszen két hónappal korábban
a Real Madridban mindenki a kispadra küldte.
BL-ELŐDÖNTŐ MÁSODIK FORDULÓ
CUPP!
CSÓKOK
ANELKA NAGY ESTÉJE
BAJNOKOK LIGÁJA-DÖNTŐ
Üdvözlöm önöket Párizsból a spanyol futballpartin,
a Bajnokok Ligája döntőjén.
Nicolas Anelkánál a labda.
Anelka visszafelé passzol.
Michel kapja a labdát, de már Morentesnél van, és gól!
Mindjárt vége. A Real Madrid lesz az Európa-bajnok!
2000. május 24!
Történelmi nap a Madrid számára. Megvan! Vége!
Nicolas Anelka nevét skandálták a Real Madrid-osok,
mikor a játékos lement a pályáról, és a díjkiosztó alatt is.
Kijelenthetjük: a Madrid megszerezte a nyolcadik bajnoki címét.
Segítettem a Madridnak megszerezni a nyolcadik BL-kupát.
Büszke vagyok erre.
Eleve nem indult a dolog egyszerűen,
ráadásul a focin túl volt egy személyes vetülete is.
Nagyon édes bosszú volt.
Nem sok mindent tettem. A Real Madridnál nagyon keveset.
Többet szerettem volna, de nem kaptam rá esélyt.
És nem is volt jó ott. Rengeteg minden történt.
A nagy részét bánom.
Utólag visszatekintve, ha a Real Madridban akarsz játszani,
áldozatot kell hozni, és én túl fiatal voltam, hogy ezt megértsem.
Bizonyos dolgokat nem kellett volna mondanom vagy tennem.
De ha te csinálsz valamit először,
nem tudhatod.
Nagyon korán történt a karrieremben. Talán túl korán is.
Nem értékeltem eléggé az adott pillanatot.
Nem tudtam, hogy ez lesz az egyetlen kupagyőzelmem.
Azt hiszem, 30 évesen értékeled csak igazán.
Megérted, mi a Bajnokok Ligája.
Tudod, hogy nehéz, és mindenki meg akarja nyerni.
És nagyon másképp örülsz neki, mint 20 éves korodban.
Nem tudom, ez micsoda.
Ezt viszont tudom, mi.
Kicsit rozsdás, de...
Igen.
A Bajnokok Ligája? Itt van.
Real Madrid. 2000-2001, azt hiszem.
Szép.
Nem, 1999-2000 volt.
- Igen? - Aha.
- 1999-2000? - Igen.
Én 2002-2004-ben nyertem el.
Két évet zsinórban.
ANELKA 2000-BEN JÁTSSZA ELSŐ NAGY MECCSÉT FRANCIA SZÍNEKBEN
AZ EURÓPA-BAJNOKSÁGON.
Épp megnyertem a Bajnokok Kupáját.
Örültem, hogy újra a francia csapatban focizhatok.
FRANCIAORSZÁG-DÁNIA 2000.06.11.
Nyertünk otthon 98-ban. Világbajnokok voltunk.
Remek dolog hazai pályán vb-t nyerni, de folytatni kell a sorozatot.
És ott volt az a két fiatal Párizs külvárosából
és a Clairefontaine-ből, akik csatárként játszottak a francia csapatban.
A labda Anelkánál, aki megfordul.
És Thierry Henry egyenlít!
Átlagos formában érkeztem oda.
Nem volt elég erőm az egymás utáni meccsekhez.
Rengeteg meccset játszott, de a döntőben nem,
és mindenki Pirès és Wiltord nevére emlékszik, akik cserejátékosok voltak.
ROTTERDAM HOLLANDIA
Kezdőrúgás az Európa-bajnokság döntőjén.
Franciaország Olaszország ellen.
Dupla csel. Pirès passzol Trezeguet-nek, aki rálövi!
Igen!
Trezeguet!
Egy aranyat érő gól!
Elképesztő!
Nekem a 2000-es Eb jelenti a csúcsot.
Nem akarok önteltnek tűnni, de verhetetlenek voltunk.
Szuper érzés, mikor jól játszol.
De ha bénázol, ha nem játszol valami jól...
Focista vagyok.
Nem szórakozni mentem oda.
Hanem azért, hogy nyújtsak valamit a pályán. És nem sikerült.
Igen, részt vettem benne, de nem járultam hozzá semmihez.
Ha kitörölhetném ezt a címet az eredményeim közül, kitörölném.
A bármi áron való győzelem nem jelent neki semmit. Pedig így kell győzni.
Képtelen színlelni, hogy boldog, ha nem az.
Ő már csak ilyen. Önmagát adja. Én pont az ellenkezője vagyok.
Széles mosoly ül az arcomon akkor is, ha szomorkodom.
Fiatalon ismerkedtünk meg. Tizenkilenc éves volt.
Idősebb vagyok nála. Én 21 voltam.
Fiatalok voltunk. Ő focizott, én táncoltam.
Akkortájt történt az a nagy Arsenal-Madrid-átigazolás,
és nekem kicsit...
Nem igazán tudtam, mi ez.
Mikor meglátogattam, egy csomó újságíró nyüzsgött odakint.
Több mint tíz éve vagyunk együtt.
Fontos, hogy a feleséged társa és barátja legyél.
Ha vele akarod leélni az egész életed,
de hiányzik a barátság és a szeretet köteléke,
akkor nem működik.
Szerintem ez minden kapcsolat alapja.
Igen!
Szép! A tiéd. Igen!
Tudjuk, hogy nem megy neki a labda visszaadása.
Szorongasd meg! Ez a gyenge pontja.
Tedd így a lábad!
Gyerünk!
Ügyes! Ez az.
Sosem hittem volna.
Haladok előre, családot alapítottunk,
családi életet élünk gyerekekkel, akik szépen nőnek...
Szép!
Hagyd!
És igen, felnőttünk.
A gyerekek valami különlegesek.
Megváltoztatják az életed. Többé már nem magadnak élsz.
Hanem értük.
Kapok egy puszit?
Egy homokos puszit?
Klassz mindennap azt mondani nekik, hogy „szeretlek”.
Mert nem akarom, hogy ezt elfelejtsék.
Mikor felnőnek, jó lenne, ha ők is ugyanezt tudnák mondani nekem.
- Minden oké? - Aha.
Mert én például a saját szüleimmel...
Nagyon nehezen mondjuk egymásnak, hogy „szeretlek”.
Apám, anyám és én, szóval...
Azt akartam, hogy...
Érzem, csak nehéz kifejezni.
Bonyolult.
Talán ez valami olyan, ami kis korom óta hiányzott...
És...
pont ezért akartam ezt az egészet...
másként.
Meg akartam mutatni a gyerekeimnek, mit érzek, mit gondolok,
hogy ők se érezzék majd cikinek, és ne hallgassák el előlem.
És remélem, hogy mikor remélhetőleg majd saját gyerekeik lesznek,
ugyanezt fogják tenni, mert csodálatos, ha el tudod mondani a gyerekednek...
hogy szereted, és azt hallod tőle: „Én is szeretlek.”
Nincs ennél gyönyörűbb.
NICOLAS ANELKA 2000-BEN A REAL MADRIDBÓL VISSZATÉR A PSG-HEZ 35 MILLIÓ EURÓÉRT.
EZ AZ ADDIGI LEGDRÁGÁBB FRANCIA ÁTIGAZOLÁS.
BONYOLULT MÁSFÉL SZEZON UTÁN ANELKA CSATLAKOZIK AZ ANGLIAI LIVERPOOLHOZ.
LIVERPOOL ANGLIA
Nicolas Anelka uralja a brit médiát,
noha csak most érkezett meg Liverpoolba.
Liverpool: egy történelmi klub, a Beatles városa...
Lehet, hogy nem a legszebb város, viszont egyedi hangulatot áraszt.
És az edző is francia volt, Gérard Houllier.
Heskey tovább Murphynek...
Anelka!
Egyenlít a Liverpool!
Megérkezett Liverpoolba. „Bakker, megtaláltam, amit kerestem!”
Minden tökéletes volt: a város, a hangulat;
a szurkolók örültek nekem, és boldog voltam, hogy ott lehetek.
Nicolas Anelka! Igen!
Csodálatos az angol futball. Nekem való. Visszaadta az életkedvem.
Michael Owen... megint Anelkát keresi...
Érződött a játékomon. Normális életet élhettem.
Az ötödik!
Ez volt számomra a tökéletes klub. Segíthetett volna visszakerülnöm.
Anelka belövi az első Liga-gólját!
De a szezon végére...
nem történt semmi.
Nem érkezett szerződés a Liverpooltól.
Jó meccseket játszottam, így érdeklődtek irántam a csapatok.
Újabb csalódás Nicolas Anelkának.
Gérard Houllier szövetségi kapitány
nem tartja meg Nicolas Anelkát a Liverpoolban a következő szezonban.
Nem tetszett, hogy miközben a Liverpoolnál játszott, és vételi opciónk volt rá,
a testvérei megkerestek más klubokat, hogy eladják Anelkát.
Nem tetszett ez nekem. Nem tartottam korrektnek.
Tárva-nyitva állt az ajtó. A Liverpool előtt.
Újra és újra elmondtam, hogy le akarok szerződni a Liverpoollal.
Vártam, de nem történt semmi.
A szurkolók azt hiszik, nem akartam maradni, de nem.
Nem ez volt a helyzet. Tudniuk kell, hogy maradni akartam.
És pont ezért annyira tragikus ez az epizód számomra,
mert őszintén mondom,
a Liverpool egy olyan klub volt, ahol sok mindent elérhettem volna.
Sok nagyszerű dolgot.
Félresiklott az ügy, de olyan okokból, amiknek semmi közük a focihoz.
Inkább a kulturális különbségek miatt történhetett.
Nico ellentmondásos személyiség.
A kimértsége menőnek tűnhet.
Egyesek önteltségnek gondolják.
Nagyon szívós ember, és rendkívül erős jellemű,
különösen, ha a saját véleményét kell erőltetnie vagy hangoztatnia.
És ez szembemehet a közvélekedéssel vagy akár egy adott hierarchiával is.
MANCHESTER ANGLIA
Futballhírek: Nicolas Anelka továbbra is csúszik lefelé a ranglistán.
A PSG két manchesteri klubbal tárgyal
egy kevesebb mint 20 millió eurósra becsült átigazolásról.
A jó eredményeim és a Liverpoolnál mutatott teljesítményem ellenére
senki sem érdeklődött, bezárultak az ajtók.
Aláírtam a Manchester Citynél, és azt gondoltam: „Itt vagy.
Senki másnak nem kellettél.
Hajrá!”
Fowler... Wright-Phillips... Nicolas Anelka!
Nyert a Manchester City!
Gérard Houllier nemet mondott rá, hát itt van Nicolas Anelka válasza!
Gólokat szereztem, jó voltam. Megismertem Kevin Keegant, az edzőt,
akivel jó kapcsolatot alakítottam ki, fejlődtem.
Egy olyan csapatban, ahol a játékosok nem annyira jók, muszáj gólt rúgnod.
Csinálnod kell valamit, hogy az emberek észrevegyenek, és azt mondják:
„Ő nem ebbe a csapatba való.”
Nicolas Anelka problémája
minden fiatalé, aki korán válik sikeressé.
Ha 18, 19, 20 évesen sztár leszel,
túl kevéssel is beérheted.
Talán a környezete is elbátortalanította.
De nagyszerű karriert futott be. Legyünk igazságosak!
Viszont ha megkérdeznék tőlem:
„Szerinted volt benne több is?” Azt felelném, igen. Semmit kétség.
NICOLAS ANELKÁT NEM VÁLOGATJÁK BE A 2002-ES VILÁGBAJNOKSÁGRA.
PÁR HÓNAPPAL KÉSŐBB
AZ ÚJ CSAPATVEZETŐ, JACQUES SANTINI TALÁLKOZIK VELE MANCHESTERBEN.
Megint állt a bál.
Jacques Santini eljött, hogy megnézzen
egy United elleni meccsen, ami egy helyi rangadó volt.
Remekül játszottam, gólt szereztem. Azt hiszem, három-egyre nyertünk.
...a Manchester City. Kipattan Anelkához!
Jacques Santini bejött hozzám az öltözőbe, és azt mondta:
„Ha nem teszlek be a következő csapatba, akkor azért, mert nem ismerlek.”
Pajtás, akkor ne gyere ide hozzám!
Ha nem ismersz: játszottam a PSG-ben, az Arsenalban,
játszottam a Real Madridban, a Liverpoolban...
És azt mondod, nem ismersz?
Nem. Ezt nem mondhatod nekem. Szóval elég rosszul fogadtam a dolgot.
Mikor újra felhívott, világosan megmondtam, hogy hagyjon békén.
Nicolas Anelka visszautasította a meghívást a francia válogatottba.
Santini invitálta vissza a Jugoszlávia elleni, szerdai meccsre
a Stade de France-ban,
de a Manchester City játékosa kissé erőltetettnek érzi a kiválasztását.
Nem kertelt:
„Térden állva kell könyörögnie, hogy újra francia mezben játsszak.”
Lemondott a jövőjéről a francia válogatottban.
Ha úgy gondolja, hogy mi, kezdve velem, nem bízunk benne,
akkor Nicolas Anelka olyan döntést hozott, ami, amennyiben valóban így van,
csakis az ő ügye, és nem a csapattársairól vagy a szövetségi kapitányról szól.
Mindenki várta a cáfolatot és a bocsánatkérést,
de ő csak hallgatott.
Mert kemény fából faragták, és nem tágít.
Ha valamit elhatároz, azt véghez viszi.
És mások ezt nem értik meg.
Anelka a legtöbb ember szemében az a focista,
aki összebalhézik az edzőivel.
Problémás ember.
A karrierje legnagyobb botránya akkor tört ki, amikor Angliában játszott
egy középkategóriás klubban, a West Bromwich Albionban.
BIRMINGHAM ANGLIA
Visszatértem egy olyan edzőhöz, akit ismertem, Steve Clarke-hoz.
Szuper volt, mikor nála játszottam a Chelsea-ben. Gondoltam: „Miért ne?”
Jött az első meccs.
Nagyon vártak minket. Hazai meccs volt.
Nulla-nulla eredménynél, 70 perc után
Steve Clarke leültetett.
Én voltam a csapat sztárja.
Minden gólt én szereztem az előszezonban.
A kispadra ültetésem azt üzente a nyilvánosságnak:
azért nulla-nulla az állás, mert a csatár nem csinált semmit.
És ez a tisztelet és a bizalom hiányáról árulkodik.
Ha 34 éves vagy, és az edződ ezt műveli veled a legelső meccsen...
Nem álltam többé vele szóba.
Gondoltam: „Ha te így játszol, ám legyen!”
Nem használt engem.
Az történt, ami mindig.
Adod az okosat, de néha ráfaragsz.
Öt meccs, öt vereség.
Ciao!
LECSÚSZÁS, CLARKE-OT KIRÚGTÁK
Újra játszottam a csapatban, és a Clarke utáni első meccsemen... gólt lőttem.
És megcsináltam azt az ünneplést.
Az emberek nem tudják, mert sosem akartam beszélni Steve Clarke-ról,
de a „quenelle”-lel, a beintéssel neki üzentem.
„Nem használtál engem, amíg itt voltál.
Amint elmentél, tessék, játszottam, és gólt lőttem.
Ezt neked!
Dugd fel oda, ahol nem süt a nap!”
A meccsen a focista a híres „quenelle” karmozdulatot használta,
amit Dieudonné tett híressé.
A lázadás jelképe?
A nácikhoz köthető karmozdulat?
Antiszemita üzenet?
Birminghamben nem néztem francia tévéadókat.
Internetem volt, de ezt nem vettem észre.
Fogalmam sem volt róla, hogy mi megy.
Dieudonné antiszemita. François Hollande ebben teljesen biztos.
Manuel Valls pártján áll.
A belügyminiszter betiltatná a humorista előadásait.
DIEUDONNÉ ÜZLETE AZ ANTISZEMITIZMUS
Az általam követett francia újságírók jelezték, hogy Anelka quenelle-ezett.
A West Bromhoz is eljutott.
A PR-eseik rájöttek, hogy nagy ügy lesz belőle.
ÖNSORSRONTÓ
Egészen eddig a britek még csak nem is hallottak Dieudonnéről
vagy a quenelle-ről.
De az ügy már a főcímekből köszön vissza
azzal az újra meg újra elhangzó jelzővel, hogy „döbbenetes”.
Mikor antiszemita karmozdulattal vádoltak,
tagadtam, mert nem az történt.
Szerintem minden volt, csak nem az.
Nagyon meglepődtem...
de jó, ha előveszik az embert.
Oké, legyen!
Bizonyítsátok be!
Ez az angol foci egy olyan időszaka volt, amikor a labdarúgó-szövetség
rengeteg problémával szembesült a focipályán,
a játékosok közötti rasszista megnyilvánulásokkal.
Lépnie kellett a szövetségnek.
Tegnap büntetéseket szabtak ki Nicolas Anelkára:
ötmeccses eltiltást és 100 000 eurós bírságot kapott
az angol labdarúgó-szövetségtől.
Kétnapos tárgyalás volt.
Az ítélet: nem vagyok antiszemita, de a karmozdulat igen.
Ötmeccses eltiltással büntettek, és pénzbírsággal.
Mindenki tudja, miért. Mert kellett egy büntetés.
De valójában nem is voltam bűnös.
Sosem bántottam előtte a zsidó embereket.
Miért pont a zsidók jutnának eszembe egy gól után?
Miért?
Kissé túlzás a vád ellene.
Nem egy zsinagóga előtt történt az eset,
vagy nem egy holokauszttal kapcsolatos emlékmű előtt.
Ők is azt mondták, hogy nem vagyok antiszemita.
Ha pedig nem vagyok antiszemita, akkor ennyi, ügy lezárva.
Mindig is csúcssebességgel éltem. Kétszáz százalékosan csinálok mindent.
Szeretem, ha igazat beszélnek, de ebben a szakmában ez nincs így.
Inkább az enyéimmel tartottam össze.
Nem vagyunk sokan, de legalább tudjuk, ki kicsoda.
Ez a tengerpartom.
A nagyim 100 méternyire lakott.
Lejártunk ide szórakozni, búvárkodni...
Itt rúgtuk a bőrt.
Párizsból jöttünk. Ott nincs tengerpart.
Mindig különleges volt eljönni ide,
találkozni a rokonokkal, a családtagokkal, a tenger mellett lakni.
Ma már üresen áll.
Ez volt a konyha.
Még mindig itt a tűzhely.
És itt főzött a nagyi.
Ez volt a nagymamám háza.
Ha visszajövök Martinique-re, mindig ellátogatok ide.
Rendkívüli dolgokat éltünk át. Mi, vagyis az egész családom.
A testvéreim, a szüleim és minden rokonom, aki eljött ide.
Felejthetetlen, elmesélhetetlen dolgokat.
Úgy láttam, jól érzik magukat a gyerekek, így én is boldog voltam,
mert szerintem megértették, mit éltem át 20-30 éve.
Kellett, hogy megértsék és átérezzék az én régi élményeimet.
És ők is karibiaiak.
A három év után újra meghívott focista azt mondta,
megtiszteltetés ismét francia színekben játszania.
Szép történet: Raymond Domenech, aki már egy éve volt szövetségi kapitány,
2005 novemberében meghívta Anelkát egy szimbolikus martinique-i meccsre...
Costa Rica ellen.
Történelmi volt, mert Franciaország sosem játszott előtte a Karib-térségben.
Persze a szüleim is eljöttek, szóval nagy volt a nyomás.
Nagy volt a nyomás, mivel a karibiaiak szigorúak és kritikusak.
Jól kellett játszanom.
Egyáltalán nem számítottam rá.
- Egyáltalán nem. - Bizony. Így igaz.
Azt hittük, vége. Még én is azt gondoltam,
a sok probléma és csalódás miatt, ami az elejétől fogva érte őt...
- Meg a nyilatkozatai... - ...hogy sohasem veszik vissza.
Vieira visszaszerzi a labdát...
Thierry Henry nincs lesen, passzol Anelkának, és gól!
Franciaország egyenlített!
Anelka három és fél év elteltével visszatér, és gólt szerez.
Nagyszerű volt. Régóta nem játszottam francia mezben.
Visszatérni a Karib-térségbe, gól lőni, látni az egész családot...
rendkívüli volt.
Az emberek úgy vélték, hogy Nicolas Anelka gólszerző,
és minden bizonnyal kiérdemelte a helyét a francia válogatottban,
hiszen már nagyon közelgett a 2006-os világbajnokság.
És aztán 1992 és 2002 után
újabb kudarc éri Nicolas Anelkát, akit nem hív meg a szövetségi kapitány.
Ezek akadályok, amiken túl kell jutni, és tudtam, hogy sikerülni fog.
Megpróbáltam mindent beleadni a pályán, és nem is játszottam rosszul,
pedig az egész sportpályafutásom alatt kést szorítottak a torkomhoz.
Szívből kell cselekedned.
Ha nekiállok valaminek, igyekszem diszkréten csinálni, szépen.
Így szeretem. Így szeretem tenni a dolgokat.
Nem beszélek sokat arról, amivel a focin kívül foglalkozom.
Szeretek hallgatni.
Szeretem, ha... észrevétlen maradok.
Még ha nehéz is. De valami bennem azt súgja,
hogy Isten idelent van, a földön, és látja, miket teszel.
Nem kell, hogy mások ítélkezzenek feletted, még kedvezően sem.
Ne ítélkezzenek az emberek!
Isten tudja, mit teszel, és ha jót cselekszel, elnyered a jutalmad.
2004-TŐL 2008-IG
NICOLAS ANELKA JÁTSZIK A FENERBAHÇE SK-BAN, MAJD A BOLTONBAN.
Nicolas Anelkából tapasztalt világjáró válik.
Hat klub nyolc év alatt. A labdarúgó ma átigazolt a törökországi Fenerbahçéba.
Anelka! Anelka!
Ő volt az, aki átment az Arsenalhoz, mikor nem engedték játszani.
Váltott a Real Madridra, ott is ezt mondták neki.
Mit fog csinálni a törököknél?
A klub iránti megszállott rajongás és az állandó nyomás
a Real Madridra emlékeztetett.
Őszintén mondom, Anelka remek focista,
de többet gondol magáról, mint amire a képességei feljogosítják.
Mindig is bizonyítania kellett. Azt, hogy kemény.
Anelka! Micsoda gól!
LONDON ANGLIA
Nicolas Anelka újra egy élmezőnybe tartozó csapathoz igazol.
A francia nemzetközi csatár otthagyja a Boltont
egy másik angol klub, a Chelsea kedvéért.
Az átigazolás becslések szerint 21 millió euróba került.
A Chelsea már kétszeres angol bajnok volt.
Bejutottak a Bajnokok Ligájába.
Szóval mikor jött a hívás, hogy: ”Szia, a Chelsea érdeklődik irántad”,
hát persze hogy át akartam menni a klubhoz, amivel szemeztem!
Hiányzott belőle az Arsenal családiassága és barátságossága.
Hiányzott a történelem és a hagyomány.
Viszont sokaknak egy igencsak jövedelmező munkahely volt.
Anelka kissé kimért karaktere elvileg illett a Chelsea-hez,
és tényleg passzoltak egymáshoz
Anelka helyettesíti az Afrikai Nemzetek Kupájában játszó Drogbát.
Az ANK-n voltam, de megnéztem az összes meccset.
Felhívtam a többi játékost, hogy segítsék Anelkát a beilleszkedésben.
Nagyon kellett a Kékeknek egy jó csatár, és Anelkával
a Chelsea megtalálta, amit keresett.
Anelka pedig végre megmutathatja magát a Premier Ligában
és a Bajnokok Ligájában is.
MOSZKVA OROSZORSZÁG
Egy kihagyhatatlan meccs a futballrajongók számára:
ma este játsszák a BL-döntőt Moszkvában
két angol klub, a Manchester United és a Chelsea részvételével.
Szerintem akkor a miénk volt a világ egyik legjobb csapata.
A Chelsea nagyon akarta.
És nagyon akarta a több tízezer Manchester United-szurkoló is.
Egy-egy. Következnek a tizenegyesek.
Hatalmas pillanat volt.
A világ legjobb játékosai vonultak a pályára.
Ott volt Rooney, Carrick, Ronaldo...
Figyel az egész világ.
Rúgócsel... és Čech kivédi Ronaldo tizenegyesét!
Ott imádkoztam.
Láttam, hogy John elrontja a nagyon fontos büntetőt,
és arra gondoltam: „Na, ez baj.”
Persze, ha John-John belövi, akkor eldől a meccs.
De még nem volt vége.
A vereségünk később jött.
Nem tűnik nagyon boldognak, hogy ő jön.
Odament, és láttam rajta, hogy feszült.
Éreztem rajta.
Mikor elrontottam, véget ért a meccs. Megpecsételtem a klub sorsát.
Ráadásul Oroszország az elnök hazája.
Fájt. Nagyon fájt.
Sajnos, ha versenyzel,
örökre emlékszel az elvesztett meccsekre.
Az elvesztett döntőkre. Veled maradnak. Örökre beléd ivódnak.
Árulónak éreztem magam, amiért kihagytam azt a büntetőt.
Nem volt ott semmi keresnivalóm.
A szezon közepén érkeztem, és a büntető elrontása kinyírt.
Egyszerűen kicsinálta a karrierem a Chelsea-nél.
Hiába volt utána azért pár jó húzásom.
Nem tudtam túltenni magam rajta. Még ma sem tudom megemészteni.
Ilyen az igazi Nico.
A Nico, akit látsz, ha naponta vele vagy.
Nem ismerik őt az emberek.
Fáj, és mindig fájni fog.
Az a vereség közelebb hozott bennünket.
Összekovácsolt minket.
Erősebbé tette őt.
Anelkánál a labda.
Jól csinálja. Rálövi...
- Uramatyám! - Micsoda gól!
Nicolas Anelka az egész meccs alatt csak a lehetőségre várt,
hogy leakassza a Premier Liga Aranycipőjét.
Eggyel már vezet Ronaldo előtt.
Érettebbé vált csatárként.
A Chelsea jobban tudott együtt dolgozni vele,
hála a középpályáról érkező passzoknak.
És Anelka a szezon nagy részében megállíthatatlan volt.
Micsoda nap a Chelsea FC-nél!
A Premier Liga trófeája visszakerül a Bridge stadionba!
NICOLAS ANELKA FELVÉTELEI
A Chelsea félelmetesen jó volt,
amennyi trófeát nyertek, és amennyire hajtottak.
De érződött rajtuk a moszkvai fájdalom.
Harmincéves lett.
Normális esetben ez a révbe érés kora.
Legalábbis focistaként állítólag 28-30 évesen vagy a csúcson.
NICOLAS ANELKA FELVÉTELEI
Akkor játszol a legjobban.
DUBLIN ÍRORSZÁG
Előbb egy sporthír: francia győzelem született tegnap este Dublinban.
Franciaország egy-nullára győzött a vb-rájátszás első fordulójában
Nicolas Anelka második félidőben szerzett góljával.
Franciaország esélyes a továbbjutásra,
de minden a szerdai második fordulótól függ.
Azt terveztem, hogy a vb után visszavonulok.
Vagyis ez lett volna az utolsó meccsem, ha nem jutunk tovább.
És Titi utolsó meccse is.
Úgy voltunk vele: „Talán ez az utolsó meccsünk.
Őrület! Mindenképpen nyernünk kell a továbbjutáshoz, különben vége.”
És ott volt az az ismert eset, mikor Titi...
a kavarodásban hozzáért a labdához a kezével...
William gólja előtt.
Aznap, mikor továbbjutottunk,
együtt voltunk, és nagyon örültünk.
Másnap kezdődtek a bajok, vagy két napra rá.
Henry keze.
Egy kézilabdás mozdulat a labda terelésére.
Nincs mit ünnepelni rajta.
Miután továbbjutottunk,
láttam, hogyan bánt Thierry Henryvel a média.
Továbbjuttatta az országot, erre kicsinálták.
Senki sem védte meg.
Az Eb-kupa gazdára vár.
A Kékek Dél-Afrikába utaznak.
Nem örülök neki.
Rossz érzés.
Lehet, hogy a többi nemzet el akarta verni rajta a port,
na de Franciaország?
Vártunk volna egy kis támogatást.
De az ellenkezőjét kaptuk.
Felkoncoltak minket. Mindenki.
Ő áldozatot hozott a hazájáért, a nemzetéért,
hogy bejuttassa a csapatát a vb-döntőbe, erre ők arcon köpték.
Őszintén szólva, nem könnyű lelkileg.
De muszáj megbirkózni vele.
Ha Vata az, minden oké.
1990. ÁPRILIS 18. BENFICA-OLYMPIQUE DE MARSEILLE
Ha Maradona csinálja, akkor Isten keze.
Ha viszont Thierry Henry, akkor... az a kéz egyenesen a pokol tüze.
Franciaország épphogy továbbjutott
egy olyan edzővel, akinek az alkalmasságát kétségbe vonták;
a játékosok közül páran a karrierjük végén jártak.
Minden egy válság felé haladt, és az egész a legkisebb bakira berobbanhatott.
LONDON ANGLIA
Két hónappal a vb előtt az edző eljött Nicóhoz Londonba.
Még tortáztunk is. Tökéletesen emlékszem rá.
A pályán elfoglalt helyemről beszélgettünk.
Ahogy Nicóval tárgyalt, azt gondoltam: „Basszus, tényleg bízik benne!”
Az edző megkérte, hogy legyen a csatára, mire Nico azt felelte:
„Oké, játszom neked, de ismered a játékstílusomat.
Ha olyan focistát akarsz, aki elöl marad...
az nem én leszek.”
KÉT HÉTTEL A VB ELŐTT
A francia futballcsapat megérkezett az afrikai kontinensre, Tunéziába
a második bemelegítő vb-meccsére.
Volt Tunéziában egy edzőtábor, ahova elmehettek a családtagok, barátok,
és Nico meghívott.
Fogalmam sincs, haragudni fog-e érte,
de elmondom, mert tudniuk kell az embereknek:
abba akarta hagyni. El akart menni a csapattól.
A barátságos meccseken hozzá sem értem a labdához. Semmi. Nulla.
Nem működtek közöttünk az automatikus reflexek.
Csúnya volt.
Tudtam, hogy az afrikai világbajnokságon,
mivel nem szereztem bizalmat vagy gólt, és nem csináltam semmit a pályán...
Nem tűnt jónak.
Ott volt Pat Évra és Titi Henry. Egy asztalnál ültünk.
Megemlítette nekem, hogy el akar menni. Úgy érezte, valami rosszul fog elsülni.
Azt mondtam: „Nico, ne légy már hülye!”
Mire ő: „Pat, esküszöm, hogy valami nagy dolog fog történni.”
Végül rábeszéltek, hogy maradjak, de...
Franciaország utolsó bemelegítő meccse véget ért.
Az egy-nullás vereségük csalódásra, sőt, aggodalomra ad okot.
Nem kell szétzilálni a dolgokat, csak mert kikaptunk egy barátságos bemelegítőn.
Mint mindenki, én is csalódott vagyok, de arra gondolok,
hogy nem ma van a vb, csak 11-én kezdődik.
Abban a pillanatban igaza volt.
Ő az edző. Ő hozza a döntéseket.
A végsőkig kitart az ötletei mellett. Igaza van.
Megpróbáltunk beszélni vele.
Úgy határozott, ragaszkodik a rendszeréhez. És az történt, ami.
FOKVÁROS DÉL-AFRIKA
Reggel 5:45 van, a Kékek megérkeztek Dél-Afrikába.
Örültem, hogy ott lehetek.
Vive la France!
Történelmi volt.
KNYSNA A FRANCIA ALAPTÁBOR
Jól elvoltunk. Valami szuper dolgot akartunk csinálni együtt.
Itt találkozik az Indiai-óceán az Atlanti-óceánnal.
És ez a világ vége.
A csapat egészséges volt.
Holnap nyolckor reggeli!
NICOLAS ANELKA FELVÉTELEI
Egészségedre, William!
Remek volt a hangulat.
Jó estét, a mai legfontosabb hír: kezdődik a FIFA labdarúgó-világbajnokság.
Franciaország első meccsét rögtön a híradó után közvetítjük.
Biztosak voltunk benne, hogy rendkívüliek a játékosaink,
minden tekintetben kivételesek.
Ha csapatként dolgozunk együtt, nagyszerű dolgokat érhetünk el.
Uruguay-Franciaország nulla-nulla.
Három rálövés, rengeteg kihagyott lehetőség...
Összességében Gourcuff, Govou és főleg Anelka
alulteljesítettek tegnap este.
Nicolas Anelkával kapcsolatban leginkább a hozzáállása zavar.
Középcsatárnak kéne lennie,
de középpályásként játszik, mélyre visszamegy a labdáért.
Nem követi az utasításokat.
Nekem kellett megoldanom, nem a csapattársaimnak,
ezért próbáltam hátramenni, és felhozni valamit a középpályára.
hogy megoldásokat találjak.
Azt nekem nem volt megoldás, hogy elöl maradok.
Akkor csak az áldozata lettem volna mindannak, ami történik.
És utálok áldozat lenni a pályán.
Tudtam, hogy nem remekelek, de nem csinálhattam semmit.
Franciaország nyitómeccse Uruguay ellen volt,
akik végül negyedikek lettek.
A franciák nem játszottak rosszul. A nulla-nullával minden esélyük megvolt.
Vereségről szó sem lehet. Nagyon ajánlott a győzelem.
Franciaországnak lehetőleg gólt kell rúgnia,
és nyernie kell a második meccsén ma este Mexikó ellen.
Idegesen mentem az öltözőbe.
Az járt a fejemben, hogy...
„Nem kapok labdát, nem találok megoldást.
Nem játszunk jól. Nulla-nulla az állás. Nem lőttünk még gólt.”
Hirtelen bejött az edző, és név szerint elővett engem.
Mikor kimondta a nevem...
a felgyülemlett frusztráció...
kitört belőlem, mert...
mert nem tetszett.
Nem tetszett, hogy az én nevemet emeli ki, mintha én tehetnék róla.
Mintha én lennék az első számú közellenség.
Mintha az én hibám lett volna.
Támadásnak vettem.
Ismerem Nicót egy ideje: néha csak ül,
és a hangját sem hallod.
De ha valaki piszkálni kezdi...
Nagy hiba volt. Tudnom kellett volna, hogy frusztrálódtam.
Tudnom kellett volna, hogy egy kitörni készülő vulkán vagyok.
Ahogy kisétáltak a játékosok, megszólalt a telefonom. Látom: „Nico”.
Nem értettem, miért hív.
Annyit mondott: „Kirúgott. Nem érdekes.”
Nem mesélt többet, de tudtam, hogy valami baj van.
Már nem játszott a Mexikó elleni második félidőben.
Nem igazán lepődtünk meg, hiszen Anelka nem remekelt az első félidőben.
Franciaország kettő-nullára kikapott Mexikó ellen.
Nehéz helyzetbe kerültek, de csak két góllal kellett legyőzniük
Dél-Afrikát, hogy bent maradjanak.
Érződött a levegőben a közelgő vihar,
ami aztán ki is tört, de mi csak egy sportbakinak hittük.
Ha hibázol, azért büntetés jár.
És mi az? A pálya. Leküldenek.
Egy probléma esetén megvan a lehetőség,
hogy megbeszéld a játékossal, behívod őt a szobádba
rögtön utána vagy másnap, vagy miután volt időd végiggondolni.
Nem történt semmi.
Felhívott a Canal+ egyik fejese, aki tudta, hogy ismerem Nicolas Anelkát,
és mivel terjedt a pletyka az újságírók között,
arról faggatott, hallottam-e a félidőben történt balhéról
Anelka és Domenech között.
Mondtam, hogy semmit sem tudok.
Küldtem egy viccelődő SMS-t Nicolas Anelkának,
amiben megkérdeztem, helyrehozta-e a dolgokat Raymond Domenechkel.
Nagyon meglepődtem, mikor azonnal így válaszolt:
„LOL. Honnan tudtad?”
Mire azt írtam:
„Ez lesz a L'Équipe holnapi címlapján.”
Megnéztem a telefonomat, és...
„Ácsi, mi van?”
Megírják? Komoly, vagy ugratsz?
Azt felelte: „Nem, nem. Ez lesz a L'Équipe holnapi címoldalán.”
Jó napot kívánok! A fő hírünk ma délben:
újabb botrány a francia válogatottban.
A L'Équipe mai főcíme az a kifejezés, amit állítólag Anelka Domenechnek mondott.
Itt, Dél-Afrikában mindenki Anelka ügyéről beszél.
Megsértette Domenechet.
Mi történt aznap este és a rákövetkező órákban?
Domenech állítólag szólt Anelkának, hogy váltson pozíciót a pályán,
kevesebbet védjen.
Anelka trágár módon melegebb égtájakra küldte az edzőt.
A vita Nicolas Sarkozy fülébe is eljutott.
Amennyiben valóban így történt...
akkor az elfogadhatatlan.
TÖBBSZÖRI FELKÉRÉSÜNK ELLENÉRE A L'ÉQUIPE SPORTNAPILAP
ÉS AZ ÚJSÁG SZERKESZTŐSÉGE NEM AKART NYILATKOZNI NEKÜNK.
AZT IS MEGTILTOTTÁK, HOGY BEMUTASSUK A LAP
NICOLAS ANELKÁVAL FOGLALKOZÓ FŐCÍMOLDALAIT.
Ha szidod az edző anyját...
Abból nem lehet mindennap főcím.
Úgyhogy továbbmentek.
Ha a Bajnokok Ligájához hasonlítjuk, akkor ez már a Bolygóközi Liga.
Nincs visszaút. Kész őrület volt.
Áldozatok lettünk.
Én voltam az első áldozat, de a többi játékosra is rászálltak.
Nem értették, mi történik. Mindenki hívogatta őket.
Az emberek tudni akarták, igaz-e a hír, hogy mi a helyzet. Satöbbi.
Teljes téboly volt.
Mikor a L'Équipe lehozta azt a főcímet, beszélnünk kellett Nicolas-val,
hogy kész-e bocsánatot kérni az edzőtől és a csapattársaitól.
És ebben az egész...
kaotikus és gyomorforgató helyzetben...
ebben a kavarodásban, hogy finoman fogalmazzak,
egy teljesen kiábrándult embert találtam...
akiben jeges düh és harag dúlt
amiatt, hogy hogyan jutottunk idáig.
Előadta az ő változatát, elmondott minden részletet,
hogy végül...
hogyan fordult Raymond ellen az öltözőben.
És hogy az nem dühkitörés volt.
Hanem valami... Ha ismered Nicolas Anelkát,
ő nem olyan típus, aki kiborul egy apróságon.
Ez felgyülemlett.
Nekem a csapat volt a legfontosabb, és hogy rendezzük a dolgokat,
mert akkor a fiúk a vb-re koncentrálhatnak,
és nem az öltözőben történtekre.
Pat Évra és Éric Abidal szóltak az edzőnek, aki azt mondta, lejön.
Vártunk rá.
De az edző nem jött.
Az edző elmenekült. Sajnos. Muszáj így mondani.
Mindenki őt kereste a hotelben, hogy ő és Anelka
találkozhassanak egymással.
Újra edz a knysnai pályán a francia csapat.
Keressük Nicolas Anelkát, de a francia csatár eltűnt.
A francia szövetség hazaküldte a játékost a vb-ről
az edző súlyos megsértése és a bocsánatkérés elmaradása miatt.
Az elnök úgy döntött, hogy elküldi Nicolas Anelkát a csapatból.
Anelka megjegyzése elfogadhatatlan volt, amit maga az edző is megerősített.
Akik ismernek, jól tudják, hogy ha azt mondtam volna,
ami megjelent a sajtóban, akkor felvállaltam volna.
Mindig minden szavamat és tettemet vállaltam.
„MENJ A PICSÁBA, MOCSKOS SZEMÉTLÁDA!”
L'ÉQUIPE - 2010. JÚNIUS 19.
Mellette voltam az öltözőben, és nem mondta...
azt, amit abban az újságban megírtak.
A kérdéses személy sosem tagadta a vádakat.
Felőlem azt is írhatja a sajtó, hogy bénák vagyunk. Nem gond.
Katasztrófának neveztek minket, kamucsapatnak, meg minden.
De ilyen szavakat leírni, az már túl messze megy.
Reggel elmentem újságot venni. Sehol nem volt már belőle.
Óriási szenzáció lett belőle.
A fotókat nézve olyan, mintha egymásnak akarnánk esni.
Pedig ő messze volt, én meg ültem.
Beszélgettünk.
Az egész... tíz másodpercig tartott.
A knysnai a valaha történt legnagyobb médiafiaskó.
Az összes újságíró ugyanabban a bárban töltötte az estéket.
Mindenáron valami hírt akartak.
Sokat megengedtek maguknak rólam.
De egy ilyen sértés címoldalon?
Szerintem ez rendkívüli.
Nem fog újra előfordulni.
AZNAP ESTE A JÁTÉKOSOK ÖSSZEGYŰLTEK A SZÁLLODÁBAN.
Találkoztunk a hotelben.
Dumáltunk, és elmondtam a játékosoknak, milyen gáz az egész helyzet.
„Csak a pályára kell koncentrálnotok. Egyetlen meccs maradt.
Ha nyerünk...” Akkoriban ilyeneket mondtam.
„Ha nyerünk, továbbjutunk.”
Azt felelték: „Jó, de ez nem igazság. Nem értünk egyet.
Tenni akarunk érted valamit, felemelni a hangunkat.”
Mire én: „Ahogy akarjátok,
de én ma este elmegyek.”
És amíg ott voltam, együtt eldöntötték:
„Holnaptól nem beszélünk a sajtóval.
És a tiltakozásunk jeléül nem megyünk edzésre.”
Egy filmnek van eleje, közepe és vége.
És a vége nem szokott happy end lenni. Kivéve Hollywoodban.
Emlékszem a kettőjükre.
Thierry Henry vitte Nico táskáját, aztán Nico eltűnt az éjszakában.
Arra gondoltam: „Micsoda veszteség!”
Mikor elindult, kikísértem a parkolóig.
Nem volt könnyű. Nehéz pillanat volt, annyi biztos.
Eszembe jutott a Clairefontaine.
Visszaemlékeztem arra a fiatalra, aki megérkezett oda, és...
Nem megyek bele a részletekbe, mert pár dolog jobb,
ha kettőnk között marad, de...
nehéz volt.
Baromi nehéz.
Ez volt a vége. Utána már nem térhettem vissza a francia csapatba.
Marad a rossz szájíz.
Nagyon érzelemdús pillanat volt.
Előfordulnak néha ilyen pillanatok...
Szomorúak, mégis át kell élned őket, és őszintén...
sosem fogom elfelejteni.
Fogtam magam, és elmentem.
Tudtam: a többiek azt tervezik, hogy nem szállnak majd le a buszról.
Pat Évra felhívott,
és azt mondta: „Nico, nem csinálhatjuk, amit elhatároztunk...
mert gyerekek jönnek.
Francia szurkolók.
Autogramokat adunk a rajongóknak,
és mikor az megvan, visszaszállunk a buszra.”
És ami történt, megtörtént.
„E nyilatkozatban az összes francia játékos
kivétel nélkül kijelenti, hogy ellenzi a francia futballszövetség döntését
Nicolas Anelka kizárásáról.
A csapat kérésére a futballista párbeszédet kezdeményezett,
de sajnálatos módon ez a kísérlete süket fülekre talált.
Ezért, valamint hogy így fejezzék ki tiltakozásukat
a francia labdarúgó-hatóság hozzáállása ellen,
a játékosok úgy döntöttek, hogy nem vesznek részt a mai edzésen.
Aláírás: a francia játékosok.” Köszönöm, uraim. Viszontlátásra!
Néztem őt a tévében, és közben mindenki hívott telefonon.
Eszméletlen volt. Mint valami mozifilm.
Ezen a nyílt edzésen csak a szurkolókat üdvözlik,
utána elsétálnak.
Mi történt?
Ők majd elmesélik.
Ők a játékosok. Elmondják.
Jean-Louis Valentin csapatigazgató
sietve távozik a pályáról.
Nagyon feldúlt.
Ez abszolút botrányos.
Benyújtom a lemondásomat.
Néhány méterrel odébb Robert Duverne erőnléti edző épp akkor értesül a hírről:
a játékosok nem hajlandók edzeni.
Kis híján összeverekedik Patrice Évrával,
és dühében elhajítja a sípját.
Az edző felolvasta a levelet.
A másik fickó lemondott.
A tréner eldobta a sípját, és majdnem bunyózott.
És mindez a kamerák előtt. Kész őrület volt.
Mikor láttam a képeket a buszról a lehúzott függönyökkel,
azt hittem, valami túszdráma.
Először tényleg terroristatámadásnak gondoltam.
Tudtam, hogy nagy balhé lesz, mert ismertem azt az embert.
Igen, ezért mondtam a fiúknak:
„Vigyázzatok, mit csináltok, és meddig mentek el! Nála különösen.”
Mivel az összes hatalom egyvalaki kezében összpontosult.
Szégyellem Knysnát.
De aztán arra gondol az ember: „Ez a sport csapatjáték.
Ha az összes játékos összefog, és valami ilyet csinál,
annak biztos oka van.”
A labdarúgás a legindividualistább csapatsport.
Mindenki saját magáért küzd.
A LÁZADÁS
Mintha romokban heverne a csapat, értékek nélkül.
A társadalmunk mértéktelenségei: a pénz, az individualizmus...
Elvégre mi a francia válogatott, ha nem egy kereskedőcsapat?
Mióta játszani kezdett a PSG-nél,
Nicolas Anelka ritkán tűrte el, ha valaki a sarkára állt vele szemben.
Ez sérti a csapattársait és a francia szurkolókat is,
és nem most fordul elő nála először.
A nyilatkozatait a Kékek iránti imádatáról
elengedtük a fülünk mellett.
Franciaországban minden fölött átsiklunk.
Rengeteg mindent írtak és mondtak Nicolas Anelkáról,
a nemtörődöm, lenéző hozzáállásáról,
a Kékek iránti közömbösségéről, pedig pont ez nem igaz.
Nico volt azon kevesek egyike, akik az egész kálvária alatt
együttérzést tanúsítottak.
Pár héttel később dumáltunk, SMS-eztünk, vagy ilyesmi.
Megemlítettem Dél-Afrikát, mire azt felelte:
„Sajnálom a történteket.”
Mintha ő tehetne róla, sőt, mintha ő volna érte a felelős,
miközben egyáltalán nem ez volt a helyzet.
Távolról sem.
Mivel Nico nem nyílik meg mindenki előtt,
és hajlamos magába fojtani a dolgokat, hogy egyedül birkózzon meg velük,
azon jár az agyad, mennyire szenvedhet, és hogyan segíthetnél neki.
És ez a fontos.
Azt, hogy mit mondanak mások, már tudjuk.
PÁRIZS NEMZETGYŰLÉS
Az egészségügyi és sportminiszter.
Ahogy önök, én is látom a katasztrófát.
Egy francia csapatot, amelyben idétlen gengszterek gyerekeket félemlítenek meg.
Szóról szóra elhitték. Hogy ezt mondta, ezt csinálta.
Mindenért ő a felelős.
Elég durva volt.
Örültem, hogy túl kicsik a gyerekeim ahhoz,
hogy megértsék, mi történik.
Nicolas szüleinek is nehéz volt, mert én...
Ismerem őt.
De a szüleinek nem volt könnyű.
Ég és föld, amit az emberek Nicóról gondolnak, és aki Nico valójában.
PÁRIZSI LEGFELSŐBB BÍRÓSÁG
2010. JÚLIUS 19-ÉN NICOLAS ANELKA PERT INDÍT A L'ÉQUIPE ELLEN:
„NAGY NYILVÁNOSSÁG ELŐTTI LEÍRT VAGY ELHANGZOTT SZÖVEGGEL,
KÉPEKKEL VAGY EGYÉB MÓDON ELKÖVETETT BECSÜLETSÉRTÉSÉRT.”
Döbbenetes címlap volt.
Azt akartam, hogy szülessen ítélet.
Megkérdezték tőlem, mondtam-e olyat.
Azt feleltem: „Nem. Azok nem az én szavaim.
Mondjanak rólam ítéletet a főcím és az idézet alapján!”
RÉSZLET A 2011. JÚLIUS 1-JEI ÍTÉLETBŐL:
„A SZERKESZTŐSÉG CÍMLAPVÁLASZTÁSA,
BÁR KÉTSÉGKÍVÜL FIGYELEMFELKELTŐ, SŐT, SZENZÁCIÓHAJHÁSZ,
AZ ÚJSÁGÍRÓI SZÓLÁSSZABADSÁGON BELÜL MARAD.”
„TUDVALEVŐ, HOGY EZ MAGÁBAN FOGLALHAT
BIZONYOS FOKÚ TÚLZÁST VAGY AKÁR PROVOKÁCIÓT IS.”
Manapság ezzel a jogi precedenssel
bárki szájába szavakat adhatunk, sértéseket is,
és nem kell tartanuk attól, hogy elítélnek minket;
elég csak annyit tudni, hogy két ember sértegette egymást.
Azaz az újságírók ma szabadon
kijelentéseket, idézeteket tulajdoníthatnak bárkinek,
akármilyen súlyos sértéseket adhatnak valaki szájába.
A jogi precedens legitimálta ezt a túlzást.
NYOLC ÉVVEL KÉSŐBB RAYMOND DOMENECH ÚJRA FELIDÉZI
A NICOLAS ANELKÁVAL TÖRTÉNT ESETET A SÉLECTIONNEURS CÍMŰ FILMBEN.
Vannak az öltözőben olyan pillanatok a játékosokkal,
amikor kifakadnak. Ennyi az egész.
De az biztos, hogy ő nem azt mondta, amit az újságok megírtak.
Félidőben annyit kértem tőle: „Nico, szeretném, ha jobban visszamennél.”
A kezében volt a cipője, és megfordult.
Eldobta a cipőt, és azt mondta: „Vezesd egyedül a szaros csapatodat!”
Állítólag megtette, erre most kiderül, hogy mégsem.
Tökéletes célpont volt.
Így a szövetségi kapitány...
Senki sem az eredményekről beszélt, vagy arról, ami a pályán történik.
Egyetlen ügy volt: az Anelka ügy.
Kissé megdöbbentette az embereket azzal, amit abban a dokumentumfilmben mondott.
Közel nyolc évvel később kijelenti, hogy nem is az hangzott el a számból.
De a szövetségnek adott jelentésében még azt mondta.
Szerintem a sajtó is tudta, mégsem szólt senki.
Mikor megszületett az ítélet,
és a főcímet rágalmazónak mondta ki,
senki nem vette észre.
Erről egyetlenegy cikk sem jelent meg.
„Felmentették a L'Équipe-et.”
Igen, ez fontos,
de nem fontosabb annál a ténynél, hogy a főcím rágalmazó volt.
Ha egy ilyen beszólást...
Nicolas Anelkán kívül bárki másnak tulajdonítanak...
akkor a L'Équipe-et elítélik.
NICOLAS ANELKA SOSEM FOG ÚJRA JÁTSZANI A FRANCIA VÁLOGATOTTBAN
69 VÁLOGATOTT MÉRKŐZÉS ÉS 14 GÓL UTÁN.
LONDON ANGLIA
Mindennap megköszönöm Istennek
a szerencsémet, hogy a gyerekeim túl fiatalok voltak,
és nem értették a dél-afrikai eseményeket...
Szia!
...és azt, ami a karrierem alatt történt.
Olyanokat mondtak, amiknek semmi közük hozzám.
Kitalációk, negatív dolgok rólam és az életemről.
A testvéreimről és a törekvéseikről.
Boldog szülinapot!
Egy, kettő, három!
Érzékeny, csak nem mutatja.
Azt hiszem, a fociban ki kell mutatnod az érzéseidet.
Ha nem teszed, rád sütik, hogy rideg vagy, és barátságtalan.
Szerintem csak védeni próbálta magát...
a focit körülvevő rossz hírnévtől,
mert úgy érezte, nem ez az ő világa, nem itt van elemében.
Véleményem szerint ezzel talán szakadékot ásott
saját maga...
és a nyilvánosság közé.
A KARRIERJE SORÁN
NICOLAS ANELKA HÉT ORSZÁGBAN JÁTSZOTT, KÍNÁBAN ÉS INDIÁBAN IS.
Szerencsés vagyok
Bejártam a világot.
Sok pénzt kereshettem, és azt csináltam az életben, amit akartam.
Harmincegy évesen, közelebb a 32-höz, úgy éreztem, ideje kicsit lazítani.
MA EDZŐKÉNT DOLGOZIK.
Az emberek sokszor könnyűnek hiszik a futballt.
Ügyes, ez az!
Nem könnyű. Rendkívül bonyolult.
Bonyolult elviselni a nyomást,
állandóan teljesíteni az egész karriered alatt.
Egy karrier nem csak egy-két évig tart. Tizenöt-20 évet ölel fel.
Mint mondtam, nem ez volt a legjobb út.
Nem ajánlom senkinek.
De ez az én utam.
JEAN-PHILIPPE ANELKA EMLÉKÉRE
A feliratot fordította: Gelléri Péter