Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EN ORIGINAL DOKUMENTAR FRA NETFLIX
Gør ikke som mig.
Du får bare fjender.
Kan du klare modgang? Det ved jeg ikke.
Er du mentalt stærk? Det ved jeg ikke.
Vil du være som mig? Glem det. Du er ikke mig.
Hvis du vil være som mig og udrette det samme...
...så vær forberedt.
Hvis Nico lavede en film, ville den have flere dele end Harry Potter.
Eller som Star Wars.
Slutningen er begyndelsen, men begyndelsen er ikke slutningen.
Han scorer igen!
Anelka brød gennem!
Nå... Che.
-Che. -Che.
Han har integritet. Han støtter dig. Han er pålidelig.
Det er den 17-årige, der rusker op i fodbold.
Nicolas Anelka er nærmest den glemte fodboldspiller.
Nico stikker ud. Enten elsker eller hader du ham.
Nico er ikke en engel, men det vil han heller ikke være.
En usportslig gestus fra Anelka.
Han var tydelig: "Han skal bønfalde mig om at spille for Frankrig igen."
Nico ved ikke, hvordan man er politisk korrekt.
Nicolas Anelka er smidt af det franske landshold.
Hvis det passer, så er det ikke acceptabelt.
Når man kender ham, og han anklages for alt det, så bliver man vred
for han er det modsatte af, hvad de siger.
Champions League? Værsgo.
Nico er som en storebror. Han har altid hjulpet mig.
Det er vores samfunds plager: penge, individualisme...
Jeg synes, at vi taler om en af historiens bedste angribere.
Han har gjort det godt. Kom fri...
-Du godeste! -Sikke et mål!
Nico, fuck...
DUBAI FORENEDE ARABISKE EMIRATER
Alt i orden, knægt? Det er nu.
Du skal i skole. Det er nu...
Flot!
Flot.
Kais, det er nu.
Det er nu. Okay?
Jeg fortalte ikke, at jeg stoppede, for hvem tager sig af det?
Det er ikke vigtigt.
Efter 20 års fodbold er tiden inde.
Værsgo.
Jeg kunne have spillet videre...
...men så skulle jeg være adskilt fra familien igen.
Til sidst tænkte jeg: "Nej, jeg er ikke lykkelig.
Livet er godt. Min familie er her og mine børn.
Jeg vil se dem vokse op og føre et fredeligt liv."
Nico har altid sagt: "Når jeg stopper med at spille,
så bør vi bo i Dubai, for jeg føler mig godt tilpas der.
Solen skinner. Folk er flinke."
Vi elsker at være hjemme hos børnene som en familie.
Så, søn.
-Det er nu. -Kom.
Det er først sidst i karrieren, at du indser, hvad du har udrettet.
Enten er du stolt, eller du tænker:
"Jeg har opført mig som et offer, som et får, i 20 år."
Hvilket jeg helst ikke ville tænke. Eller gøre.
Mine forældre var ved det offentlige. Min mor på Rambouillet gymnasium.
Min far hos Versailles. Vi var ikke fattige,
men vi var heller ikke rige, så... Mine forældre knoklede.
Men min barndom var vidunderlig. Jeg er stolt af at være fra forstæderne.
TRAPPES FRANKRIG
Vi var altid sammen. Ude og inde.
Og der var skolen. Film, musik. Og der var fodboldkampene.
Vi var gode venner. Vi fulgtes ad i skole. Han var i min klasse.
Her er fælleden. Dette er fælleden.
Det var en plæne, hvor der altid blev spillet. Vores egen Parc des Princes.
Jeg husker aftener, hvor den var frossen.
Vi sagde: "Det er nok. Vi går hjem."
Du kunne ikke spille på den. Men han fortsatte. Han ville spille.
Alle spillede der. Store børn og små. Og Nico spillede med dem alle.
NICOLAS ANELKA SPILLER FOR FC TRAPPES
Jeg begyndte at spille som otteårig. Sammen med Karim og Sami.
De gik hjem, og jeg fortalte dem, at jeg ikke bare ville være en spiller.
Jeg ville være en stjerne.
Skørt. Det var for meget. Han klædte sig ud som fodboldspiller til fastelavn.
Kan I følge mig?
Jeg sagde: "Find nu på et andet kostume." Nej. Fodboldspiller.
Jeg kunne ikke være Zorro, så...
Jeg spillede fodbold, fordi jeg ville være som min storebror Claude.
Han var mit idol: Jeg gjorde som ham
og jeg ville lave alt det, som han lavede.
Jeg ved ikke, om hans kærlighed til fodbold kom fra mig...
...men jeg ville hjælpe ham med at gøre fremskridt,
udvikle sig som spiller og blive dygtig.
Han ville det og havde talentet, men han fik ikke chancen
ved udtagelserne i Clairefontaine.
Jeg flyttede hjemmefra som 13-årig. Du er 10 nu, næsten 11.
Så forestil dig, at om 2 1/2 år tager du hjemmefra og sover her ikke mere.
Jeg tog til Clairefontaine.
-Hvem boede du hos? -Jeg boede i et...
Det var et slags træningscenter.
En bygning med en flok 13-årige, og vi boede sammen.
INF er det bedste. Dengang var INF det førende fodboldakademi.
Der er måske 500 drenge, der vil optages på det fodboldakademi.
Er du en af de 23, der kommer ind, så har du talent.
Kom så!
De optager 20 unger.
De fortæller dem, at de bliver professionelle fodboldspillere.
Men ikke, at ud af de 20 er det kun en eller to, der klarer det.
Så det er som at søge job.
På træningscenteret er det krig.
Det er nådesløst, for du skal slå dine venner, der vil det samme.
Er du ikke klar til det, når du er 14, 15, 16...
...så kan du ikke... Nej, jeg tror ikke, at du klarer det.
Gå til den!
Hjælp ham... Ja!
Jeg var på andet år, og han startede sit første.
I cafeteriet snakker folk. "Ham den nye er rigtig god."
Nico var så god, at jeg ikke så ham som min lillebror,
og jeg tror ikke, at han så mig som sin storebror. Vi prøvede at konkurrere.
Jeg så ham som den dygtigste. Den dygtigste. Han havde talent.
Men pas på...
Du skal holde gejsten oppe, hvilket er svært som 13-årig.
Det mest slående var forvandlingerne.
Hver gang vi så ham igen. Vi så ham vokse og blive en topatlet.
SOM 16-ÅRIG SLUTTER NICOLAS ANELKA SIG TIL PSG'S FØRSTEHOLD
Mens jeg spillede for andetholdet, så kom jeg på førsteholdet.
Jeg var ikke professionel, men trænede tit med dem,
blandt andet George Weah, Ginola,
Bravo, Bernard Lama... Det legendariske PSG-hold.
Han endte i en klub, der havde vundet UEFA-pokalvindernes turnering.
Unge spillere som ham bliver ofte hærdet i dårligere klubber,
men han sluttede sig hurtigt til en af de bedste klubber i Europa.
Jeg kendte ikke den slags fodbold, så jeg lærte det på jobbet.
Jeg fik stor støtte af Samir Amirèche.
Han trænede med profferne, som han gjorde med vennerne hjemme.
Han var afslappet, men han var god til at løbe med bolden.
Med profferne går du til stålet. Det er fedt. Alle er tændte.
Fyrene er 23 til 27 år gamle, så du spiller mod veteraner.
Vil du have succes, så må du ikke tænke, at folk er bedre end dig.
Jeg hører tit børn sige: "Han er bare så fantastisk!"
De er tossede. De klarer det aldrig med den indstilling.
Jeg ville aldrig sige: "Den fyr er bedre end mig."
Selv om han er det. Det er umuligt.
PARIS FRANKRIG
Med 20 minutter igen udskiftes Loko med Anelka.
Hvorfor ham? Fordi PSG siger, at han er en kommende stjerne.
Presset er stort. Alle holder øje med dig. Dine venner gør det.
I dag er mit barn 16. Nico var så gammel, da han strålede på Parc des Princes.
Vi var så stolte.
FØRSTE PROFESSIONELLE MÅL
Mens han faldt til hos PSG, så jeg beundrende til.
Jeg så en mand, der var skarp, hurtig og adræt.
Det utrolige var, at min ven var god nok til det niveau.
Han spillede med legenderne... og han var god nok.
En spiller som ham, der får debut og som er moden nok i så ung alder...
Fodboldverdenen vil naturligvis tale om ham.
Jeg sendte mine talentspejdere.
Han var en af de spillere, der skiftede mellem ungdomsholdet og de professionelle.
Måske følte han sig ikke helt påskønnet. Han var skuffet.
Jeg sendte bud efter ham og spurgte: "Vil du til Arsenal?" Han svarede: "Ja."
Fodbold og Anelka-affæren.
Dette er den 17-årige, der rusker op i fransk fodbold.
Han har lige skrevet under med den engelske klub Arsenal.
Uden at vide det er Anelka endt i en alvorlig strid.
Efter de franske regler skal den 17-årige
skrive sin første kontrakt med klubben, der trænede ham, PSG,
men hans folk og Arsenal siger, at Bosman-dommen
og spillernes frie bevægelighed i Europa fritager dem fra det.
Vi var lidt nervøse, for vi var de første til at...
...lad os sige, trodse det franske fodboldsystem.
I fransk fodbold står man sammen. Dens træningspolitik står på spil.
Sagen behandles af ligaen og UEFA, så det ikke gentager sig.
Vi skal løse dette hurtigt og skabe regler
til at holde på unge spillere, til de er 22 eller 23 år.
PSG lod ham ikke spille. Han sagde: "Jeg har fortjent det og kan det."
Han var den første spiller, der trodsede PSG.
Alle talte om det. Stjernen fra PSG's træningsprogram smækkede med døren.
Han var et symbol på Bosman-dommen. Spillere og individers frie bevægelighed.
Han banede vej for de unge i træningscentrene.
Så han betalte prisen, for han var den første, der sagde:
"Jeg gør, som jeg vil og følger europæiske regler."
Jeg er allerede hos Arsenal. Jeg har kontrakt der.
Jeg ville gerne væk fra PSG. Det er der ingen tvivl om.
ANELKA TAGER TIL ARSENAL
Genier tror på sig selv. Som kunstnere. Van Gogh osv.
Tror genier ikke på sig selv, kan de ikke udtrykke sig.
Det udmønter sig i en indstilling, der kan virke overlegen,
fordi du udtrykker din kunst.
Folk som Thierry Henry var aldrig tilfredse med sig selv.
Det er også udtryk for karakterstyrke at sige: "Ok, I ignorerer mig?
Nu skal I bare høre. Jeg tager gerne til England. Jeg er ung, men ikke bange."
Jeg ville være ligestillet med de andre angribere... Så jeg gjorde det.
LONDON ENGLAND
Efter mere end en måneds forhandlinger skiftede Anelka på 17,
i går aftes til den engelske klub Arsenal.
Jeg husker, at jeg tog Eurostar. Det var ikke let, det var...
Men det var mit valg, og jeg måtte stå ved det.
Jeg havde valgt England og kunne ikke vende om.
I Arsenal var han en del af en karismatisk gruppe spillere,
uanset om det var de gamle, som Ian Wright, Ray Parlour og Tony Adams.
Det er Arsenal. En af de oprindelige drivkræfter for spillet,
en integreret del af engelsk fodbold,
med lidenskabelige fans, der lever på hele banen i hele verden.
Det var ikke let for ham i starten, da han var et ægte pariserbarn
der brat blev kastet ind i et meget engelsk miljø.
Alt var nyt: mine holdkammerater, sproget...
Heldigvis var Pat der. Pat Vieira.
Han havde ikke kørekort, så jeg plejede at hente ham.
Vi tog til træning sammen. Bagefter kørte jeg ham hjem.
Jeg prøvede at blive en ven
for når du forlader Frankrig for at spille i et fremmed land, bliver du forvirret.
Det er anderledes end fransk fodbold: mere kontant og meget kontakt.
Så jeg måtte tilpasse mig og ændre mit spil.
Jeg var ikke kampklar... så jeg lærte sammen med andetholdet.
Han kom og troede, at han kunne alt, som de unge tit gør.
Men efter min mening manglede han modenhed og fysik...
Han mistede bolden for tit. Han var lidt for vovelysten.
Jeg spillede ikke i starten. Kun 10-15 minutter i et par kampe.
Det var ikke rart. Du tvivler. Du tænker, om du traf det rette valg.
DERBY ENGLAND
Så kom sæsonens sidste kamp, en udekamp mod Derby County.
Alle var på bussen. Ingen Nicolas Anelka.
Træneren ventede på mig. Han hentede mig.
Jeg bankede på. Han lukkede op... og jeg så, at han var ved at pakke.
-"Hvad laver du?" Han svarede... -Jeg vil ikke med.
Træneren talte til mig og sagde: "Gør en indsats, så sker der noget."
Og på 20 minutter til en halv time...
...fik jeg overbevist ham.
Kampen startede.
Efter fem-ti minutters spil blev Paul Merson vist skadet.
Træneren så på mig og sagde: "Kom, så er det dig."
-Bergkamp... -Og jeg lagde op til to mål.
En flot detalje. Bolden gennem... Og der er mål nummer tre.
Han spillede fantastisk!
Jeg blev Kampens Spiller.
Vi vandt, han tog et bad, og i modsætning til dagen før så smilede han.
Alt klappede.
Som angriber har du brug for det. Du skal føle, at din træner støtter dig.
I svære tider er han der, og han bruger dig,
selv om din sidste kamp var middelmådig.
Arsène støttede mig. Jeg kunne mærke det, og så yder du dit bedste
og som regel lykkes det, for det ændrer alt mentalt.
Anelka... Sikke et mål!
Nicolas Anelkas første for klubben!
Anelka mod Jaap Stam... Stadig Anelka! Tre-nul!
Han erstattede Ian Wright,
der ikke kun er en del af Arsenals fodboldklub, men elsket af alle fans.
Anelka... Det er et flot mål!
Vi var 13 point efter Manchester U. Ingen troede, vi kunne indhente det.
Petit... Batty prøver at stoppe det... Nicolas Anelka, og han gjorde det!
Han forvandlede sig på seks måneder.
Det var i Blackburn. Han nåede målmanden
og lavede sit falske skud, hvor han næsten bøjer knæet.
Så gik han forbi, og målmanden var lamslået. Som om han var usynlig.
Han er som en kat. Han havde både styrke og smidighed.
Stadig Anelka.
Jeg glemmer aldrig den kamp.
Arsenal har en rekord på kun et nederlag i 18 kampe.
Kampen var tæt. Vi skulle vinde. Jeg spillede bolden til Marc Overmars.
Det er Overmars!
Han gør det!
Vi vandt 1-0 over Manchester... i Manchester.
Kampen om mesterskabet er stadig helt åben.
Det endte med, at han fik Arsenal tilbage i kampen mod et velspillende Man U...
...kun på grund af hans selvtillid, fordi han ikke mærkede presset.
Den afgørende kamp var på Highbury. Tony Adams scorede det afgørende mål.
Kan I fatte det?
Sidste fløjt!
Arsenal er mestre!
Det var helt specielt. Men sandheden er, at som 19-årig,
indser du det ikke. Du ser ikke, hvad du laver.
The Double er at vinde mesterskabet og så pokalfinalen.
For en engelsk fan og spiller, og enhver med forstand på engelsk sport,
er det målet. Det er det ypperste.
FA POKALFINALE
Vieira...
Anelka, onside... Anelka trækker fra. Godt skud!
Vi var mestre. Jeg scorede i finalen. Det var den ultimative drøm.
ARSENAL F.C. THE DOUBLE VINDERE 1997/98
Jeg var klar til verdensmesterskabet.
Seks for mange. Vi forventede 22 spillere.
Aimé Jacquet har offentliggjort en liste på 28
til verdensmesterskabet. Den skal reduceres.
FRANKRIG VÆRTER FOR 1998's VM I FODBOLD
NICOLAS ANELKA EN AF 28 SPILLERE,
MEN MANAGER AIMÉ JACQUET SKAL FJERNE SEKS
Vi vidste, at nogle spillere ikke kom med i truppen, fordi Aimé havde sagt det.
Han udtog seks ekstra spillere, men skulle præsentere en endelig liste.
I går var en lang dag for Jacquet.
Om eftermiddagen efter træning travede han alene rundt på banen.
Næsten alene, da mere end 20 spillere afventede hans valg.
Det er fedt at være på Frankrigs landshold som 19-årig,
men jeg vil blive skuffet over at gå glip af verdensmesterskabet.
Det var en ære at bære den franske trøje.
Men der var altid et "men". Jeg fornemmede, at der var noget galt.
Den dag var jeg på værelset med Thierry.
Telefonen ringede, og de bad mig komme ned.
Jeg gik nedenunder og til trænerens rum.
Jeg var den anden eller tredje. Vi stod på række.
Og han forklarede hver spiller hvorfor.
Hvorfor vi ikke blev valgt, og ikke kunne deltage i verdensmesterskabet.
Og da han kom til mig, sagde han bare: "Det er normalt for dig."
"Det er normalt for dig."
Og gik videre.
Disse valg er svære. De kan også være onde.
Men vi lever i en ond verden.
Jeg ved ikke, om de indser, hvad det betyder
eller dets effekt på en ung mand
at sige: "Det er normalt for dig" uden nogen forklaring.
Er du mentalt svag, kan det ødelægge din karriere.
I Clairefontaine spillede vi bordtennis,
og så Nico komme ned ad trapperne med sine tasker.
Han var helt afslappet.
Han sagde: "Fint. Nu har jeg tid til at tage mit kørekort."
Og jeg tænkte: "Fyren er tosset!"
Hans reaktion forbløffede mig. Da tænkte jeg:
"Nico Anelka er ikke som alle andre og da slet ikke som mig."
Jeg så dem tage afsted. Nogle græd eller havde våde øjne.
Og halvanden måned efter var vi de bedste i verden
mens de så på og tænkte: "Jeg gik vist glip af mit livs vigtigste dag."
Frankrig er verdensmestre! En historisk aften...
"Historisk" er vist det mest undervurderede udtryk for det
der er sket siden sidste aften her i Frankrig.
Zidane! Zidane!
ZIDANE SOM PRÆSIDENT
Over en million samlede sig i Paris. Et ægte skørt øjeblik i en ekstatisk nation.
Det gør dig stærkere, for du ser det som en uretfærdighed.
Så du ved, at du skal overvinde det.
Du skal knokle dobbelt så hårdt for at få et comeback
for de ændrer ikke et vinderhold.
OTTE MÅNEDER EFTER SCORER ANELKA TO HISTORISKE MÅL FOR FRANKRIG
LONDON ENGLAND
Thuram over centerlinjen. Afleverer til Zidane.
Zidane tæmmer bolden, afleverer til Anelka... Anelka! Mål!
Nicolas Anelka, Arsenal-spilleren, starter scoringerne!
Nicolas Anelka er første franskmand, der scorer på England på Wembley.
Dugarry til Zidane. Zidane til Dugarry. Dugarry i straffefeltet.
Christophe Dugarry skyder, og der er scoret igen!
Andet mål af Nicolas Anelka her på Wembley. Frankrig fører 2-0.
To gange historie!
Rigtig godt. Perfekt. Jeg synes, at han har talent, som han viste her.
Gid det varer ved for Frankrig og for ham.
Pludselig dukker denne spiller op og skaber kontakt i kampen
med Zidane, en levende gud, så vi tænkte alle:
"Wow! Vi er på vej mod fem-seks år mere med triumfer."
SØN AF TRAPPES KONGE AF ENGLAND
Jeg ville hellere være på holdet bag verdensmesterskabet, men sådan går det.
Det skal bare overvindes, og det gjorde jeg.
DUBAI FORENEDE ARABISKE EMIRATER
Det, jeg udrettede i mit liv og det, jeg udrettede i fodbold...
...er meget godt, men det vigtigste er familien.
-Hvad er det? -Hvad?
Jeg var heldig at have forældre, der opdrog mig godt...
...så jeg prøver at gøre det samme med mine egne børn.
Er der en bane?
De har ikke set mig spille så tit.
Jeg tog dem ikke med til kampe. Jeg ville ikke presse dem.
Se. Sådan her... Haps.
Sådan! Igen.
De skal ikke være fodboldspillere, for det er et hårdt job og man skal have talent.
De spiller begge fodbold. Kais tager det mere seriøst. Kahil for sjov.
Han elsker at køre dem til træning, vente på dem og tage til kampe...
Lær nogle tekniske ting. Jeg så ingen til træning. Nul.
Du spiller, som du træner.
Er du elendig til træning, er du elendig i kampen. Sådan er det.
Arbejder du kun til træningen, hvis du ikke laver noget ekstra...
...så bliver du elendig og ikke god. Sådan er det.
Sig ikke: "Jeg vil være fodboldspiller." Fodboldspillere er ægte spillere.
Det er et job.
MADRID SPANIEN
Anelka har udtrykt ønske om at forlade Premier League.
I dagens sportsnyt, den franske angriber Anelka skifter til Real Madrid.
Han blev kontaktet af Real Madrid. Juventus var også ret interesserede.
Efter to et halvt år ville Arsenal ikke sælge mig.
Jeg havde scoret et vist antal mål.
Men det var på tide at komme til en bedre klub.
Lazio i Rom har tilbudt 200 millioner franc
og Juventus i Torino, 300. Men forhandlingerne brød sammen.
Anelkas folk var vist for grådige.
Han fik meget kritik for at følge sine brødres råd.
Jeg ved ikke, om de var motiveret af materialistiske ting
eller de sagde: "Hvad er bedst for din udvikling?"
Min bror styrede mine finanser, fordi han var god til regnskab.
Og min anden bror spillede for PFC, der lå i tredje division dengang.
Så, hvorfor bede andre, fremmede, om at styre min karriere?
Pudsigt, for når du er fra forstæderne, så kaldes det en klan eller sekt.
Men når folk ikke stammer fra stenbroen, så er det "familie".
Hvorfor en "klan"? Måske fordi, da Nicolas ville forlade PSG,
pressede vi på, så folk talte om en klan. Klaner er lukkede og rå.
Men det gjorde os stærkere.
De symboliserede, hvad fodbold gik hen mod.
Anelkaerne var som en familiedrevet købmandsbutik,
omringet af store supermarkeder, der svælgede i penge.
Folk sagde, at brødrene manipulerede ham.
Men fra en alder af 20 traf han sine egne valg.
Han valgte England, fordi han ikke fik spilletid i Paris.
Han forlod Arsenal, selv om hans brødre bad ham blive.
Real Madrid er en af de bedste klubber i verden,
og når de beder om dig, så er det ikke pengene, der afgør det.
Men fordi at med deres syv eller otte Champions League-titler dengang,
var de nummer et.
-Forsigtig! -Nicolas!
Kom.
Madrid var rent vanvid. Masser af presse og fans.
-Vær forsigtig. -Kom.
Det er Real Madrid's dyreste køb. Vi håber på at sikre klubbens fremtid.
Til 220 millioner francs var det tidernes største handel.
Det var Mbappé og Neymar kombineret.
Jeg forventede ikke at se så mange folk.
Men jeg er glad for velkomsten.
Jeg indså, hvad det var at være en stjerne hos Real Madrid.
Og jeg hadede det.
Anelka var til sin første træning og mødte sine nye holdkammerater.
Han gav anledning til følelser på et tætpakket Ciudad Deportiva.
Efter pressekonferencen gik jeg i omklædningsrummet.
Jeg var den første og satte mig, men spillere kom hele tiden hen
og sagde: "Det er min plads." "Undskyld. Kan jeg sidde her?"
"Værsgo."
Så kom en anden spiller: "Det er min plads." Måske 20 gange.
Han kunne næsten ikke låne udstyr til sin første træning.
Forestil jer Neymar møde op hos PSG, og hans udstyr ikke er der. Det var brutalt.
Jeg tænkte: "Hvad laver jeg her? Det bliver en svær omgang."
Mine oplevelser den dag var begyndelsen på et mareridt.
-En af dagens tophistorier... -Alle venter på Anelkas debut.
Bare han ikke svigter fodbolden.
Der lå et stort pres fra starten.
Det så jeg, for i den spanske presse i Marca,
så jeg hver dag mit navn og billede.
En jævn debut for La Liga's dyreste spiller.
Atten mål for Arsenal sidste år og indtil videre intet i La Liga.
På banen gik det ikke godt, for jeg havde intet privatliv.
Jeg kunne intet lave. Du er 20 og kan ikke gå ud.
Alt bliver kommenteret. Alt, du køber, står omtalt i aviserne næste dag.
Vi måtte sikre hans hjem, da journalisterne kunne filme det.
Det var frygteligt. For alle. Han isolerede sig.
Selv vi var... Gardinerne trukket for hele dagen. Det var ulideligt.
Jeg fik panikangst for første gang. Jeg skreg og råbte som en tosse.
På et tidspunkt troede jeg, at han ville opgive fodbold.
ANELKA DEPRIMERET
ANELKA LIDER ER ANELKA FUP?
I Real Madrid forventer folk meget af dig.
De vil have dig til at tale med pressen. Men jeg var ikke sådan.
Måske var det meget vigtigt for jeg blev stort set ikke accepteret på holdet.
Jeg var middelmådig på banen. Pressen var ikke på min side.
MADRID SPANIEN - MARCAS KONTORER
Jeg blev inviteret til Marcas kontorer.
Jeg tog derhen for at give dem noget, for jeg talte normalt ikke med dem.
Til fotoet spurgte journalisten: "Vil du spille et spil FIFA?"
Jeg scorede på konsollen. Vist mod Atlético.
Næste dags overskrift var: "Anelka scorer endelig... på konsollen."
FØRSTE DERBY HAN SCORER FØRSTE MÅL
Det var en fælde, og jeg så det ikke. Når jeg ser tilbage... så dummede jeg mig,
men jeg troede ikke, at de ville være så lede.
Efter det tænkte jeg: "Fint. Er det på den måde.
Jeg ville give jer noget, som jeg ikke plejer.
Jeg kom jer i møde, og I slog mig i ansigtet. Fint. Så får I intet."
BRASILIEN KLUBBERNES VERDENSMESTERSKAB
FEM MÅNEDER EFTER HANS SKIFTE,
HAR NICOLAS ANELKA STADIG IKKE SCORET FOR REAL MADRID
Brasilien og klubverdensmesterskabet langt fra alt presset og medierne...
...som ukendt, gav mig en ny chance.
At være i Brasilien og bedste angriber sammen med en legende som Romário...
Det er fint.
Som nummer ni skal der konkurrence til. Folk skal stole på dig...
...for at du yder godt.
MADRID SPANIEN
Denne uge er det Barça-Real Madrid-kampen.
En begivenhed, der altid kaldes kampen over alle kampe.
Morientes. Madrid kan score...
-Mål. -Mål af Anelka!
Jeg scorede, så jeg var glad.
Mål til Real Madrid. Et meget vigtigt mål for klubben i hvidt!
I næste kamp var jeg middelmådig. Så røg jeg på bænken.
Så en dag kom jeg til træning og sagde: "Vi skal have en snak."
De sagde: "Det gør vi efter træning." Jeg sagde: "Nej, før træning."
De insisterede: "Efter træning."
Deres reaktion... Jeg tog den skidt.
Jeg tænkte: "I har en skidt indstilling. Men nu er det min tur."
Jeg gik i krig, selv om jeg bare ville snakke.
Jeg sad fast i forstadsmentaliteten og var alt andet end føjelig.
Fint. Bum!
En utrolig udtalelse fra Madrid-spilleren Nicolas Anelka.
-Den franske spiller... -...nægtede at træne med holdet.
Jeg droppede træningen og kom til samtale med en præsident.
Vi snakkede, og han sagde: "Du møder op til træning i morgen."
Jeg svarede: "Det må vi se på i morgen."
Han nægtede at træne i går.
Han skulle være mødt op på Ciudad Deportiva kl. 11 i dag.
I stedet gav han et interview til fransk tv
og spillede fodbold i sin have, som I kan se her.
Lorenzo Sanz og Real Madrid har et alvorligt problem.
Igen gav de mig hele skylden, når alt, jeg ville, alt, jeg bad om,
var at lade mig få fred til at fokusere på mit spil,
og prøve at bevise, at jeg havde talent og kunne spille for Real Madrid.
Hver gang, der var en magtkamp, var Nicolas på den forkerte side.
Han strejkede. Han sagde: "Nej, jeg træner ikke. I skal forklare det."
Men i stedet sagde de: "Vi taler efter træning."
Hvilket førte til hans berømte citat: "Jeg vil hellere sælge tv'er hos Darty."
Det beundrer jeg ham for. Den person, der kommer før sportsmanden.
En ting, som han tit gentog, fik mig til at grine: "Jeg er en fyr fra Trappes."
NICOLAS ANELKA SUSPENDERET 45 DAGE OG IDØMT BØDE PÅ 350.000 EUROS
HAN BESØGER TRAPPES
Det er længe siden, at jeg så Paris. Jeg er glad for at være tilbage.
Jeg vil besøge min familie og venner og more mig lidt.
Han er en reel fyr.
Han er ærlig.
Han er trofast.
Han udviser sand loyalitet.
Han kan være for meget, fordi han er impulsiv,
som alle de mænd, der ruger over det, der bekymrer dem.
Og når de eksploderer, så går de ofte længere, end de ville.
Derfor ender de tit i fedtefadet.
EFTER EN UNDSKYLDNING GENOPTAGER NICOLAS ANELKA TRÆNINGEN
At træne igen var svært, fordi spillerne var imod mig.
De var ude efter mig på banen,
men jeg havde spillet i England. Jeg kunne det fysiske.
Der var små kampe og dueller ude på banen,
men alt faldt på plads efter det.
Stor Champions League-kamp i aften. Bayern München mod Real Madrid.
Semifinaler er specielle, fordi alle ser med.
Du kan ændre alt og vende strømmen.
Bolden til Anelka. Han er det rette sted, og Real Madrid har scoret!
Så dejligt, for jeg blev også udvalgt til Champions League.
Han var afgørende mod Bayern i første og anden kamp,
og under svære betingelser, for kun to måneder tidligere,
havde alle hos Real Madrid ham på bænken.
SEMI-FINALENS RETURKAMP
KYS
ANELKAS STORE AFTEN
CHAMPIONS LEAGUE-FINALE
Velkommen til den spanske fodboldfest i Paris! Champions League-finalen!
Nicolas Anelka med bolden... Anelka spiller tilbage...
Bolden til Michel og nu Morientes! Mål!
Det er næsten slut. Real Madrid er europæiske mestre!
24. maj, 2000! En historisk dag for Madrid. Det var det! Det er slut!
Nicolas Anelka, hvis navn blev messet af Real Madrid socios
da han gik af banen og under pokalceremonien...
Nu kan vi sige, at Madrid har "La Octava"!
Jeg hjalp Real Madrid til deres ottende Champions League. Det er jeg stolt af.
Især fordi det var meget op ad bakke,
udover hele fodboldtingen. Det var personligt. En rigtig sød hævn.
Jeg udrettede ikke meget hos Real Madrid. Jeg fik ikke chancen for at udrette mere.
Og jeg var ikke god. Der skete en masse. Jeg fortryder en masse.
Når jeg ser tilbage, hvis du vil spille for Real,
så skal der bringes ofre, men jeg var for ung til at forstå det.
Der er ting, som jeg ikke burde have sagt eller gjort.
Men når du er den første, der gør det, så ved du det ikke.
Det var meget tidligt i min karriere. Måske for tidligt.
Jeg satte ikke ordentligt pris på øjeblikket.
Jeg vidste ikke, at jeg kun ville vinde en gang.
Først som 30-årig indser du, hvad Champions League er.
Du ved, at det er svært, og at alle vil vinde den.
Du nyder det på en anden måde end som 20-årig.
Jeg ved ikke, hvad det er.
Den kender jeg.
Den er anløben...
Ja. Champions League? Her.
Real Madrid. 2000-2001, tror jeg.
-Godt klaret. -Nej, det var 1999-2000.
-Ja? -Ja.
-1999-2000? -Ja. Ja, det er...
Og jeg vandt den i 2002-2004. To år i træk.
I JUNI 2000 SPILLER NICOLAS ANELKA FØRSTE STORE KAMP FOR FRANKRIG:
EUROPAMESTERSKABERNE
Jeg havde vundet Champions League. Jeg var glad for at være på landsholdet igen.
FRANKRIG-DANMARK 11-06-2000
I 1998 vandt vi hjemme. Vi var verdensmestre.
Det er fedt at blive mestre hjemme, men det skal forsvares.
Og her var der to unge fra Paris' forstæder
og Clairefontaine, der spillede forwards for det franske hold.
Bolden til Anelka, der tæmmer og vender sig...
Og der bliver udlignet af Thierry Henry!
Jeg kom i middelmådig form.
Jeg havde ikke udholdenheden til at spille kamp efter kamp.
Han spillede mange kampe, men ikke finalen,
og folk husker Pirès og Wiltord, der dengang var reserver.
ROTTERDAM HOLLAND
-Startfløjtet på Europamesterskabsfinalen. -Frankrig mod Italien.
Dobbelt kontakt. Pirès afleverer til Trezeguet, der skyder!
-Ja! -Trezeguet!
Mål i overtiden! Mål i overtiden! Fænomenalt!
For mig var Euro 2000 højdepunktet.
Jeg er ikke arrogant, men vi var umulige at slå.
Det føles rart, når du spiller godt.
Når du ikke spiller godt...
Jeg er fodboldspiller. Jeg var der ikke for at more mig.
Jeg var der for at præstere på banen. Og det gjorde jeg ikke.
Jeg deltog, men jeg bidrog ikke med noget.
Kunne jeg fjerne den titel fra mine sejre, gjorde jeg det.
At vinde for enhver pris betyder intet for ham. Det handler om måden.
Han kan ikke foregive, at han er lykkelig, hvis det ikke passer.
Han er den, han er. Sig selv. Og jeg er helt modsat.
Jeg giver dig et stort smil, selv om jeg er ked af det.
Jeg var ret ung. Han var 19. Jeg er ældre end ham. Jeg var 21.
Vi var unge. Han gik op i fodbold, og jeg gik op i min dans.
Det var i tiden omkring skiftet til Madrid, så for mig var det lidt...
Jeg kendte ikke til det.
Da jeg besøgte ham, var der fyldt af journalister.
Vi har dannet par i mere end ti år.
Det er vigtigt at være partnere og venner med din kone.
Hvis du vil tilbringe det meste af dit liv med hende,
og du ikke har det bånd af venskab og kærlighed, går det ikke.
Det er grundlaget for ethvert forhold.
Ja.
Flot! Det er din. Ja!
Vi ved, at han ikke kan aflevere. Efter ham. Det er hans svage punkt.
Sæt din fod sådan. Gå til den. Fornemt. Sådan!
Jeg forestillede mig ikke dette. Vi har en familie,
et familieliv med børn, der vokser op...
Fornemt! Lad den være!
Og vi er blevet voksne.
Børn er noget helt specielt. De forandrer dit liv. Du lever kun for dem.
Må jeg få et nys? Et sandnys?
At sige "Jeg elsker jer" til dem hver dag er fedt, for det skal de ikke glemme.
De skal kunne sige "Jeg elsker også dig", når de er voksne.
-Alt i orden? -Ja.
For med mine egne forældre, for eksempel, havde jeg...
Vi havde svært ved at sige: "Jeg elsker dig" til hinanden,
med min far og mor, så...
Jeg ville bare...
Jeg tænker det, men det er svært at udtrykke. Det er kompliceret.
Måske har jeg savnet det, lige siden jeg var lille.
Og... netop derfor, ville jeg gøre tingene...
...anderledes.
Jeg ville vise mine børn, hvad jeg følte og tænkte...
...så de ikke ville være flove eller ikke betro sig til mig.
Og jeg håber, at når de, forhåbentlig, selv får børn,
gør det samme, for det er smukt, når du kan fortælle dit barn...
...at du elsker dem, og de svarer: "Jeg elsker også dig."
Der er intet smukkere.
ANELKA FORLADER REAL MADRID I 2000 OG TAGER RETUR TIL PSG FOR 35 MIO. EURO
DEN TIDS STØRSTE FRANSKE KØB
EFTER HALVANDEN SVÆR SÆSON SLUTTER HAN SIG TIL LIVERPOOL I ENGLAND
LIVERPOOL ENGLAND
Nicolas Anelka triumferer i de britiske medier efter ankomsten til Liverpool.
En historisk klub, Beatles' hjemby...
Det er ikke den kønneste by, men den har en unik atmosfære.
Og træneren var fransk, Gérard Houllier.
Heskey til Murphy... Anelka!
Liverpool udligner!
Han kom til Liverpool: "Doug, jeg har fundet, hvad jeg ledte efter."
Det hele var perfekt: Byen, stemningen...
Deres fans var glade for mig, og jeg var glad for at være der.
Nicolas Anelka! Ja!
Engelsk fodbold er skønt. Som skabt til mig. Jeg følte mig levende.
Michael Owen... leder efter Anelka igen...
Man kunne se det på mit spil. Jeg kunne føre et normalt liv.
Nummer fem!
Det var den perfekte klub til mig. Det kunne have hjulpet mig.
Anelkas første mål i ligaen...
Men efter sæsonen... så skete der intet. Intet tilbud fra Liverpool.
Jeg spillede gode kampe, så flere hold var interesseret i mig.
Endnu en skuffelse for Anelka.
Liverpools manager, Gérard Houllier, har besluttet ikke at beholde Anelka.
Jeg brød mig ikke om, at mens han var hos Liverpool med en købsklausul...
...så prøvede hans brødre at sælge ham til andre klubber.
Det brød jeg mig ikke om. Det var ikke fair.
Den åbne dør var for dig. Det var for Liverpool.
Og jeg gentog hele tiden, at jeg ville til Liverpool.
Jeg ventede, men intet skete.
Liverpools fans tror, jeg ikke ville blive, men nej.
Det var ikke tilfældet. De skal vide, at det ville jeg.
Og derfor var det en temmelig trist episode for mig
for helt ærligt, det er en klub,
hvor jeg nok kunne have udrettet mange store ting.
Det gik skævt, men på grund af ting, der intet har med fodbold at gøre.
Det var snarere kulturforskelle.
Nico er fuld af modsigelser. Hans reserverethed virker kold.
Nogle tolker det som arrogance.
Han er ret robust med en ekstremt stærk personlighed,
især hvad angår at pådutte eller hævde sine egne meninger.
De kan gå mod flertallet eller et bestemt hierarki.
MANCHESTER ENGLAND
Nicolas Anelkas stjerne falmer stadig.
PSG taler med to Manchester-klubber
om et salg anslået til mindre end 20 millioner euro.
Trods mine resultater og præstationer hos Liverpool var ingen interesserede.
Jeg kom til Manchester City og tænkte: "Du er her. Ingen andre ville have dig.
Gå til den."
Fowler... Wright-Phillips... Nicolas Anelka! Manchester City har vundet!
Efter Gérard Houlliers afvisning er dette Nicolas Anelkas svar!
Jeg scorede og var god. Jeg lærte træneren, Kevin Keegan, at kende
og vi havde et fint forhold. Jeg gjorde fremskridt.
På et hold med spillere, der ikke er så gode, så skal du score.
Du skal gøre noget, for at folk ser dig og siger: "Han hører ikke til der."
Nicolas Anelkas problem er det samme som for alle, der får succes i en ung alder.
Når du er en stjerne som 18-20-årig, kan du stille dig tilfreds med for lidt.
Måske var han også i miljøer, der hæmmede ham.
Men han havde en stor karriere. Lad os være fair.
Men spørger du mig, dybt nede i mit hjerte:
"Havde han større potentiale end det?" Ja. Uden tvivl.
NICOLAS ANELKA IKKE UDTAGET TIL VERDENSMESTERSKABET 2002
ET PAR MÅNEDER SENERE,
MØDER DEN NYE TRÆNER JACQUES SANTINI HAM I MANCHESTER
Igen var der så meget drama.
Jacques Santini kom for at se mig i en kamp mod United, derbyet.
Jeg spillede en stor kamp. Jeg scorede. Vi vandt vist 3-1.
...for Manchester City, den går til Anelka!
Jacques Santini kom hen i omklædningsrummet og sagde:
"Hvis jeg ikke udtager dig, så er det fordi jeg ikke kender dig."
Så bliv da væk. Hvis du ikke kender mig... Jeg har spillet for PSG og for Arsenal,
jeg har spillet for Real Madrid, jeg har spillet for Liverpool...
Og du kender mig ikke?
Nej. Du har ingen ret til at komme og sige det. Så jeg tog det skidt.
Da han udtog mig, gjorde jeg det klart, at han skulle lade mig være.
Nicolas Anelka har afvist udtagelsen til Frankrigs landshold.
Jacques Santini udtog ham til at spille mod Jugoslavien på onsdag,
men Manchester City-spilleren føler, at valget var lidt anstrengt.
Han sagde: "Han skal bønfalde mig om at spille for Frankrig igen."
Han har pantsat sin fremtid hos landsholdet.
Hvis han tror, vi ikke stoler på ham, startende med mig,
så har Nicolas Anelka truffet et valg, der, hvis det er sandt,
kun angår ham, og ikke hans holdkammerater eller træneren.
Mens alle ventede på en berigtigelse eller undskyldning, forblev han tavs.
For han er stædig og vedholdende.
Når han sætter sig noget for, så gør han det. Det kan folk ikke forstå.
Anelka ses af de fleste som en spiller, der rager uklar med sine trænere.
Han er kontroversiel. Og karrierens største skandale indtraf i England,
mens han spillede for West Bromwich Albion.
BIRMINGHAM ENGLAND
Jeg var tilbage hos en træner, jeg kendte: Steve Clarke.
Han var fin, da jeg var hos ham i Chelsea, så jeg tænkte: "Hvorfor ikke?"
Første kamp. Vi blev godt modtaget. Det var en hjemmekamp.
Der stod 0-0, og efter 70 minutter udskiftede Steve Clarke mig.
Jeg var holdets stjerne. Jeg scorede alle mål før sæsonen.
At udskifte mig var som at sige at der stod 0-0, fordi angriberen intet lavede.
Det er mangel på respekt og mangel på tillid.
Når du er 34, og træneren gør det mod dig i den allerførste kamp...
Jeg talte ikke med ham. Jeg tænkte: "Hvis du vil spille det spil, så er det fint."
Han brugte mig ikke. Der skete det sædvanlige.
Du spiller smart, men det kan gå galt. Fem kampe, fem nederlag. Ciao.
CLARKE FYRET I WEST BROM NEDTUR
Jeg var på holdet igen, og i min første kamp, efter Clarke røg ud... scorede jeg.
Så jeg fejrede det.
Folk ved det ikke, for jeg gad ikke at tale om Steve Clarke,
men da jeg lavede en quenelle, så var den til ham.
"Du brugte mig ikke i din tid her. Og da du rejste, så se:
Jeg spillede og scorede. Værsgo.
Stik den her skråt op."
I kampen lavede han quenelle-tegnet, som Dieudonné gjorde populært.
En trodshandling? En hilsen med Nazi-forbindelser?
En antisemitisk gestus?
Jeg boede i Birmingham. Jeg havde ikke fransk tv.
Jeg havde internet, men jeg bemærkede intet.
Jeg vidste ikke, hvad der foregik.
Dieudonné er antisemit. François Hollande er ikke i tvivl.
Han støtter indenrigsminister Valls, der vil forbyde komikerens shows.
ANTISEMITISME DIEUDONNÉS METIER
Nogle franske journalister sagde: "Han lavede en quenelle."
West Brom så det. Deres PR-folk indså, at det ville blive kontroversielt.
TABER
Før nu kendte briter ikke til Dieudonné eller en quenelle.
Men nu skaber de overskrifter, hvor ét ord går igen: "Chokerende."
Da jeg blev beskyldt for antisemitisme, sagde jeg nej. Det var ikke tilfældet.
For mig var det alt andet end det. Jeg var overrasket...
...men det er fint at konfrontere folk.
Fint. Så bevis det for mig.
Det var en tid i engelsk fodbold, hvor fodboldforbundet
havde mange problemer at slås med, problemer på banen,
racisme mellem spillere. Forbundet var nødt til at handle.
Der blev skredet ind mod Nicolas Anelka i går.
Fem kampes karantæne og 100.000 euro i bøde,
fra det engelske fodboldforbund.
Vi holdt to dages høring. Dommen.
Jeg er ikke antisemitisk, men det er den gestus.
Og jeg blev straffet med fem kampes karantæne og en bøde.
Vi ved alle hvorfor. Fordi der skulle skrides ind. Men jeg var ikke skyldig.
Jeg har ikke haft episoder med jøder.
Hvorfor skulle jeg tænke på jøder efter et mål?
Hvorfor?
Det er overdrevent at tiltale ham.
Det skete jo ikke foran en synagoge
eller foran et mindesmærke for Holocaust.
De sagde det selv. Jeg er ikke antisemitisk.
Så, hvis jeg ikke er antisemitisk, er det dét. Sagen er lukket.
Jeg har levet mit liv fuldt ud. Jeg yder altid 200 %.
Jeg vil gerne have sandheden, og den fik jeg ikke i denne profession.
Jeg holdt mig til mine egne.
Vi er ikke så mange, men vi ved, hvem der er hvem.
Det er min strand. Bedstemor boede 100 meter derfra.
Vi kom her og morede os og dykkede... Vi spillede bold her.
Vi er fra Paris. Der er ingen strand.
Det var altid noget særligt at komme tilbage hertil,
og møde fætre, kusiner og familie og have havet lige uden for døren.
Det står tomt nu. Det her var køkkenet. Komfuret er her stadig.
Hun lavede mad her.
Det var min bedstemors hus.
Hver gang jeg tog til Martinique, så tog jeg hertil.
Vi oplevede utrolige ting. Med "vi" mener jeg min familie.
Mine brødre, mine forældre og alle fætre og kusiner.
Ting, vi ikke glemmer eller kan forklare.
Det var hyggeligt med mine børn, så jeg var henrykt
for jeg tror, at de kan fornemme, hvad jeg oplevede for 20-30 år siden.
Jeg ønskede, at de forstod og mærkede, hvad jeg oplevede.
Og de er også vestindiske.
Udtaget igen efter tre års fravær, siger Trappes-spilleren, at han er beæret.
Fin historie: Raymond Domenech, der havde været træner i et år,
udtog ham i november 2005 til en symbolsk kamp på Martinique.
Mod Costa Rica.
Det var historisk, fordi Frankrig aldrig havde spillet i Vestindien.
Mine forældre var der naturligvis, så der var pres på.
Der var stort pres, fordi vestindere kan være grove og kritiske.
Jeg skulle præstere.
Det forventede jeg ikke.
-Slet ikke. -Ja. Det er sandt.
Vi troede, at det var slut, for selv jeg tænkte:
"Med alle de problemer og skuffelser, som han har haft fra starten...
-Hans udtalelser. -...så tager de ham ikke igen."
Vieira henter bolden... Thierry Henry er onside, aflevering til Anelka og mål!
Frankrig udligner! Anelka scorer til sit comeback tre et halvt år senere.
Fedt. Jeg havde ikke spillet for Frankrig længe.
At være i Vestindien, score og møde min familie... Det var specielt.
Folk følte, at Nicolas Anelka havde gjort sit,
at han havde sikret sin plads på Frankrigs landshold,
da 2006's verdensmesterskab ventede.
Men efter 1998 og efter 2002,
går det igen galt for Nicolas Anelka, der ikke udtages af træneren.
Det er ting, der skal overvindes, og det ville jeg gøre.
Jeg ydede alt på banen, og jeg var ikke så ringe...
...selv om jeg har haft en kniv for struben hele min karriere.
Du handler med hjertet.
Når jeg gør noget, så prøver jeg at være diskret. Jeg går op i det.
Sådan vil jeg gerne være og handle.
Jeg taler ikke så meget om mit liv uden for fodbolden.
Jeg kan lide at være stille. Jeg kan lide... ikke at blive bemærket.
Selv om det er svært. Men der er en del af mig, der tænker:
Gud er på Jorden, og Gud ser, hvad du gør.
Du har ikke brug for folks mening, selv ikke den positive.
Gud ved, hvad du gør, og handler du godt, bliver du belønnet.
FRA 2004 TIL 2008, SPILLER NICOLAS ANELKA
FOR FENERBAHÇE SK OG BOLTON
Nicolas Anelka er rejsevant.
Seks klubber på otte år. I dag underskrev han med Fenerbahçe i Tyrkiet.
Anelka! Anelka!
Det er fyren, der tog til Arsenal, da han fik fortalt, han ikke fik spilletid.
Der tog til Real Madrid og fik samme besked. Hvad gør han i Tyrkiet?
Den fanatiske klubtilslutning og det konstante pres mindede om Real Madrid.
Anelka er en stor spiller, men hans indstilling er bedre end hans evner.
Han skulle altid bevise noget. At han var sej.
Anelka! Sikke et mål!
LONDON ENGLAND
Nicolas Anelka er tilbage i en topklub.
Den franske angriber forlader Bolton for Chelsea, en anden engelsk klub.
Et salg til 21 millioner euro.
Chelsea var allerede dobbelte engelske mestre.
Chelsea var i Champions League.
Så da jeg fik beskeden: "Chelsea er interesseret i dig",
så, jo, så ville jeg til den klub, som jeg havde ledt efter.
Den havde ikke sammenholdet og varmen som i Arsenal.
Eller historien og traditionen. Det var en lukrativ arbejdsplads for mange folk.
Hans kølige personlighed burde passe til Chelsea, og det gjorde den.
Anelka afløser for Drogba, der deltager i Africa Cup.
Jeg var på stadion og så hver kamp for at følge ham.
Jeg ringede til de andre spillere for at høre, om de hjalp ham til rette.
De Blå manglede en god angriber og med Anelka, fandt Chelsea det, de håbede på.
Og Anelka kan nu udfolde sig i Premier League og Champions League.
MOSKVA RUSLAND
Et must for fodboldfans verden over: Champions League-finalen i aften i Moskva,
mellem to engelske klubber: Manchester United og Chelsea.
Jeg tror, at vi havde et af verdens bedste hold på den tid.
Chelsea var tændte. Manchester United-fans i titusindvis var tændte.
Et-et. Der skal straffespark til.
Det var et utroligt øjeblik.
Verdens topspillere var på banen: Rooney, Carrick, Ronaldo...
Verden ser til.
Han stopper... og Čech har reddet Ronaldos skud!
Jeg bad.
Jeg så John brænde sit straffe, da det var vitalt,
og da det skete, tænkte jeg: "Det er skidt."
Havde John-John scoret, så havde han afgjort kampen.
Men det var ikke slut. Vores nederlag kom senere.
Han så ikke glad ud.
Da han gik op, kunne jeg se, at han var anspændt. Jeg kunne føle det.
Da jeg brændte, var kampen tabt. Jeg beseglede klubbens skæbne.
Og præsidenten er fra Rusland.
Det gjorde ondt.
Og når du er en sportsmand, så husker du altid de tabte kampe.
De finaler, du taber. De bliver hos dig. De mærker dig.
Da jeg brændte det straffe, følte jeg mig som en forræder.
Jeg hørte ikke til der.
Jeg kom midt i sæsonen, og det brændte straffe tog livet af mig.
Og dræbte min karriere hos Chelsea.
Selv om jeg udrettede gode ting.
Jeg kunne ikke komme over det. Det nager mig stadig.
Det er den ægte Nico. Ham, du ser, når du er sammen med ham hver dag.
Folk ved ikke, hvordan han er.
Det gør ondt, og det vil det altid gøre.
Det nederlag førte os sammen. Det forenede os.
Han kom tilbage og var stærkere.
Anelka er der.
Han gør det godt. Slap fri...
-Du godeste! -Sikke et mål!
Nicolas Anelka har ventet hele kampen på den chance
for at vinde ligaens gyldne støvle. Han er et mål foran Ronaldo nu.
Men han modnede som angriber. Chelsea var mere til
at bruge ham med de evner for afleveringer, de havde på midtbanen.
Og han var umulig at stoppe i store dele af den sæson.
Sikke en dag for Chelsea! Premier League-trofæet er vendt hjem!
ANELKAS BILLEDER
Chelsea var i top den sæson
med de pokaler, de vandt, og den kampgejst, de havde.
Man kunne mærke, at de ville hævne nederlaget i Moskva.
Han fyldte 30. Det er normalt den gode tid.
I det mindste som fodboldspiller, 28-30 er hvor folk siger
at du er på toppen.
DUBLIN IRLAND
Først i sportsnyhederne: Frankrigs sejr i går aftes i Dublin.
I deres første VM-kvalifikationskamp vandt Frankrig 1-0
med et mål i anden halvleg af Nicolas Anelka.
Frankrig kan gå videre, men det kommer an på onsdagens kampe.
Jeg planlagde at stoppe efter VM.
Gik vi ikke videre, var det min sidste kamp. Og Titi's sidste kamp.
Vi sagde: "Det er måske vores sidste kamp.
Det er vildt. Vi skal vinde og gå videre, ellers er det slut."
Og så skete den berømte hændelse, hvor Titi,
i kampens hede rørte bolden med hånden...
...før Williams mål.
Den dag, vi gik videre, var vi sammen og lykkelige,
men balladen begyndte næste dag eller dagen efter.
Henrys hånd. Et håndboldkneb for at flytte bolden. Ikke godt.
Da Frankrig gik videre, så jeg mediernes behandling af Thierry Henry.
Han fik Frankrig videre og blev slagtet. Ingen forsvarede ham.
En chance for at vinde VM. Les Bleus tager til Sydafrika.
Jeg er ikke glad for det. Det gør mig skidt tilpas.
Måske var andre landes presse hårde ved ham, men Frankrig?
Vi forventede støtte. Men det var det omvendte.
Det var en massakre fra alle sider.
Han ofrede sig for sit land, for sin nation,
og kvalificerede sit hold til VM, og de spyttede ham i ansigtet.
Det var ikke let, rent personligt. Men det må man bare tage med.
Er det Vata, er det ok.
1990 BENFICA MOD MARSEILLE
Er det Maradona, så er det Guds hånd.
Er det Thierry Henry, så er det... Det er Djævlens.
Frankrig gik videre med nød og næppe.
Deres træners evner blev snart betvivlet.
Nogle spillere var sidst i karrieren.
Det hele førte til en krise, der meget let kunne eksplodere.
LONDON ENGLAND
To måneder før VM kom træneren for at se Nico i London.
Vi fik kage. Jeg husker det tydeligt.
Vi talte om min plads på banen.
Som han talte til Nico, tænkte jeg: "Han stoler sgu på ham."
Træneren bad ham være hans angriber, og Nico svarede:
"Jeg er din angriber, men du kender min spillestil.
Vil du have en spiller, der bliver fremme hele tiden... er det ikke mig."
TO UGER FØR VM
Det franske landshold er landet på det afrikanske kontinent i Tunesien,
til dets anden VM-opvarmningskamp.
Der var en træningslejr i Tunesien, hvor familie og venner kunne se på.
Nico inviterede mig. Jeg ved ikke, om jeg må sige det,
men det gør jeg, for folk bør vide det.
Han ville stoppe. Han ville forlade holdet.
Vi spillede opvisningskampene. Jeg rørte ikke bolden. Intet. Nul.
Der var ingen automatiske reflekser mellem os. Det var grimt.
Jeg vidste, at når vi kom til VM i Afrika,
uden tillid eller scoringer eller nogen bedrifter på banen...
Det føltes forkert.
Det var Pat Évra og Titi Henry. Vi sad ved bordet.
Han sagde, at han ville væk. Han følte, at noget ville gå galt.
Så jeg sagde: "Nico, vær ikke fjollet." Han sagde: "Pat, der vil ske noget."
Jeg blev overtalt til at blive, men jo...
Frankrigs sidste opvarmningskamp er lige fløjtet af.
Deres 1-0 nederlag er en skuffelse og bekymrende.
Der skal ikke ændres noget nu, fordi vi tabte en venskabskamp.
Jeg er også skuffet, men jeg tænker: "Der er ikke VM i dag. Det starter den 11."
På det tidspunkt havde han ret. Han er træneren. Han træffer valgene.
Han vil dø for sine ideer. Han har ret. Vi prøvede at føre en dialog med ham.
Han valgte at holde sig til sit system. Og så skete det, der skete.
Klokken er 5.45, og vi er ankommet. Les Bleus er i Sydafrika.
Jeg var glad for at være i Afrika.
Vive la France!
Det var historisk.
KNYSNA DEN FRANSKE LEJR
Vi enedes. Vi ville enes og udrette noget stort.
Her mødes det Indiske Ocean og Atlanten. Det er verdens ende.
Et sundt hold.
Morgenmad kl. 8!
NICOLAS ANELKAS BILLEDER
Skål, William!
Stemningen var fin. Vi morede os.
Godaften, dagens tophistorie: starten på FIFA World Cup.
Frankrigs første kamp sendes lige efter nyhederne.
Vi var sikre i visheden om, at vi havde strålende spillere,
der var dygtige på alle måder.
Hvis vi kunne samarbejde, så kunne vi udrette store ting.
Uruguay og Frankrig 0-0.
Tre skud på mål, mange spildte chancer...
Det var Gourcuff, Govou og især Anelka
der ikke leverede i går aftes.
Det værste ved Nicolas Anelka er hans indstilling.
Hans plads burde være center-forward,
men han spiller som en midtbanespiller og henter bolden. Han lystrer ikke.
Løsningen måtte komme fra mig,
og derfor faldt jeg tilbage og prøvede at hjælpe midtbanen,
for at finde løsninger.
At blive fremme var ikke løsningen for mig.
Der var jeg bare ofret for alt det, der skete.
Jeg hader at være ofret på banen.
Min indsats var ikke den bedste, men jeg kunne intet stille op.
Frankrigs første kamp var mod Uruguay, der endte på fjerdepladsen.
Frankrig spillede ikke skidt. Med 0-0 var de stadig med.
Nederlag er udelukket. Sejr anbefales stærkt.
Frankrig skal score og helst vinde sin anden kamp mod Mexico i aften.
Jeg var frustreret. Jeg tænkte:
"Jeg får ikke bolden, jeg finder ikke en løsning.
Vi spiller ikke godt. 0-0. Vi har stadig ikke scoret."
Og pludselig kom træneren ind og nævnte mit navn.
Da han nævnte mit navn... med al den indestængte frustration...
...kom det ud, for...
Jeg brød mig ikke om at blive nævnt ved navn, som om jeg var skyldig.
Som om jeg var hovedfjenden. Som om det var min skyld.
Jeg tog det personligt.
Jeg kender Nico. Han kan sidde der, og du hører ikke en lyd fra ham.
Men som med alle andre, hvis du tirrer ham...
Det var en fejl. Han måtte vide, at jeg var vred.
Han måtte vide, at jeg var på nippet til at eksplodere.
Mens spillerne gik på banen, ringede telefonen, og der stod "Nico".
"Hvorfor ringer han?"
Han sagde: "Han tog mig ud. Glem det." Jeg vidste, at der var noget i gære.
Han spillede ikke anden halvleg.
Vi var ikke chokerede, da første halvleg ikke var god.
Frankrig tabte 2-0 til Mexico.
Det var en svær stilling, men de skulle bare slå Sydafrika
med to mål for at blive.
Man kunne fornemme, at skibet sejlede mod en storm,
og det skete, men vi troede, at det var en sportslig fiasko.
Sker der en hændelse, kommer der en sanktion.
Og hvad er det? Banen. Du er ude.
Du har muligheden, hvis der virkelig er et problem,
for at tale med spilleren, og tage en samtale med det samme
eller næste dag, eller når du har tænkt over det. Der skete intet.
Jeg blev ringet op af Canal+, der kendte min fortid med Nicolas Anelka
og som spurgte til et rygte, der florerede blandt journalisterne,
om et sammenstød i pausen under Mexico-kampen
mellem Nicolas Anelka og Raymond Domenech. Ingen anelse.
Jeg sendte en fjollet sms til Nicolas Anelka,
og spurgte, om han og Raymond Domenech var forsonet.
Til min overraskelse svarede han straks:
"LOL. Hvordan vidste du det?" Så jeg svarede:
"Hør, det her er L'Équipe's forside i morgen."
Jeg så på telefonen, og jeg var...
"Vent lige? Der vil stå det? Mener du det, eller er det gas?"
Han sagde: "Nej, nej. Det er L'Équipe's overskrift."
Godeftermiddag, vores tophistorie:
Frankrigs landshold er igen ramt af en skandale.
L'Équipe's overskrift er det, Anelka angiveligt fortalte Domenech.
Alle her i Sydafrika taler om Anelka-affæren.
Han fornærmede Domenech.
Hvad skete der den aften og i timerne efter?
Domenech bad Anelka skifte position på banen og forsvare mindre.
Hvorefter Anelka svinede ham til.
Skænderiet er nået helt op til præsident Nicolas Sarkozy.
Hvis de begivenheder, pressen fortæller om, er sande,
så er de uacceptable.
TRODS FLERE FORESPØRGSLER NÆGTER SPORTSAVISEN L'ÉQUIPE
OG DETS REDAKTION AT GIVE ET INTERVIEW
DE FORBØD OS OGSÅ AT VISE
AVISENS FORSIDE MED NICOLAS ANELKA
Hvis du fornærmer trænerens mor...
Det kan man ikke trykke hver dag. Så de gik skridtet videre.
Sammenlignet med Champions League er dette Interplanetary League!
Der var ingen vej tilbage. Det var vanvid. Og vi var ofrene.
Jeg var det første offer, men de andre spillere var gidsler.
De sagde: "Hvad foregår der?" Alle kimede dem ned.
Folk ville vide, om det var sandt, hvad der foregik osv. Det var vanvittigt.
Da L'Équipe trykte den overskrift, måtte vi tage til Nicolas og høre
om han var klar til at undskylde til træneren og sine holdkammerater.
Og midt i dette... kaotiske....
...og kvalmende miljø...
...dette komplette kaos for at sige det mildt...
fandt jeg en mand, der var totalt desillusioneret
og med denne kølige vrede og en form for modvilje
mod hvordan vi nåede hertil.
Han gav sin version, og hvad der var op og ned, og hvordan han endte med...
...at gå efter Raymond dernede. At det ikke var et raserianfald.
At noget... Og når du kender Nicolas Anelka,
er han ikke typen, der eksploderer over bagateller. Det opbygger sig.
Det vigtigste var holdet og at lappe på forholdet
så drengene kunne fokusere på VM, og ikke den hændelse.
Pat Évra og Éric Abidal ringede til træneren, der ville komme ned.
Vi ventede på ham. Men træneren dukkede aldrig op.
Han flygtede. Desværre. Sådan var det.
Alle ledte efter ham på hotellet, så han og Nicolas kunne mødes.
På banen i Knysna træner Frankrigs landshold igen.
Vi ser efter Nicolas Anelka, men den franske angriber er væk.
Spilleren blev sendt hjem fra VM af det franske fodboldforbund
for at fornærme træneren groft og ikke undskylde.
Præsidenten har besluttet at smide Nicolas Anelka af holdet.
Hans ord var uacceptable og blev bekræftet af træneren.
Folk, der kender mig, ved godt, at hvis jeg sagde
det, der kom frem i pressen, så havde jeg indrømmet det.
Jeg har altid stået ved alt, som jeg har sagt og gjort.
"REND MIG, DIN HORESØN!" L'ÉQUIPE - 19. JUNI, 2010
Jeg stod ved siden af ham, og på intet tidspunkt...
...sagde han det, der blev skrevet i den avis.
Den pågældende person benægtede aldrig beskyldningerne.
At pressen kalder os elendige er helt i orden. Intet problem.
De kaldte os en katastrofe, en flok fupmagere. Fint nok.
Men at skrive den slags er at gå for vidt!
Om morgenen ville jeg købe avisen. Udsolgt. Det skabte stort postyr.
Ser man billederne, ser det ud til, at vi vil slås.
Men han var langt væk, og jeg sad ned. Vi snakkede sammen.
Det varede... ti sekunder.
Knysna er den største mediefiasko.
Alle journalister tilbragte deres aftener i samme bar.
De var opsatte på at trykke noget for enhver pris.
De tog sig mange friheder med mig. En forside med sådan en fornærmelse?
Det var ekstraordinært. Det sker ikke igen.
DEN AFTEN MØDES SPILLERNE PÅ DERES HOTEL
Vi mødtes på hotellet.
Vi sludrede, og jeg fortalte dem, hvor trist hele situationen var.
"I er nødt til at fokusere på banen. Der er én kamp tilbage."
"Vinder vi..." Sådan talte jeg dengang. "Vinder vi kampen, går vi videre."
Og de sagde: "Men det er ikke fair. Vi er ikke enige.
Vi vil gøre noget for dig og gøre modstand."
Jeg sagde: "Gør, hvad I vil... men jeg rejser i aften."
Og så besluttede de, mens jeg var der:
"Fra i morgen taler vi ikke med pressen.
Og som en protest tager vi ikke til træning."
En film skal have en begyndelse, en midte og en afslutning.
Og det ender aldrig godt. Bortset fra i Hollywood.
Jeg husker dem.
Thierry Henry bar Nicos kuffert, og Nico forsvandt i natten.
Jeg tænkte: "Sikke et spild."
Da han rejste, fulgte jeg ham til p-pladsen.
Det var ikke let. Det var et svært øjeblik.
Jeg tænkte på Clairefontaine.
Jeg tænkte tilbage til, da den unge mand kom og...
Jeg går ikke i detaljer, for nogle ting bør forblive personlige,
men... det var svært. Virkelig svært.
Det var enden. Efter det kunne jeg ikke vende tilbage til landsholdet.
Det giver en grim smag i munden. Det var et følelsesladet øjeblik.
Sommetider er der øjeblikke som det...
De er triste, men du er nødt til at opleve dem, og helt ærligt...
Det er et øjeblik, som jeg aldrig glemmer.
Og så tog jeg afsted.
Jeg vidste, at deres plan var at tage bussen og blive i den.
Jeg fik en opringning fra Pat Évra,
der sagde: "Nico, vi kan ikke gøre det, som vi sagde...
...for der kommer børn. Fans af Frankrig.
Så vi skriver autografer til fansene...
...og når vi er færdige, går vi tilbage i bussen."
Og sådan gik det.
"I denne udtalelse vil alle de franske spillere uden undtagelse
udtrykke deres modstand mod det franske fodboldforbunds afgørelse
om at sende Nicolas Anelka hjem.
På holdets opfordring prøvede spilleren at indgå i dialog,
men vi beklager, at hans initiativ blev ignoreret.
Derfor, og for at vise vores modstand mod holdningen hos fransk fodbolds ledelse,
vil spillerne ikke deltage i dagens træning.
Underskrevet: de franske spillere." Mange tak og farvel.
Jeg så ham på tv, og folk ringede. Det var utroligt. Det var som en film.
Til denne træning hilste de bare på fansene, før de gik igen.
-Hvad skete der? -Det fortæller de selv.
De er spillerne. De siger det.
Jean-Louis Valentin, fra fodboldforbundet, forlader hastigt banen. Han er oprørt.
Det er en skandale. Jeg indgiver min afsked.
Få meter derfra har hjælpetræner Robert Duverne lige hørt nyheden.
Spillerne nægter at træne. Han kommer næsten op at slås med Patrice Évra,
og smider fløjten i frustration.
Træneren læste brevet. Den anden fyr skred.
Hjælpetræneren smed fløjten og kom næsten i slagsmål foran kameraerne.
Da jeg så billederne af bussen med gardinerne rullet for,
troede jeg, det var en gidseltagning.
I starten troede jeg, at det var et terrorangreb.
Jeg vidste, at det blev noget rod, for jeg kendte manden.
Derfor ville jeg fortælle jer:
"Pas på, hvad I gør og hvor langt I går med ham. Især med ham."
For hele magten lå i én persons hænder.
Jeg er flov over Knysna. Men så tænker du: "Det er en holdsport.
hvis alle spillerne samles og gør det, så må der være en grund til det."
Fodbold er den mest individualistiske holdsport. Det er hver mand for sig.
MYTTERIET
Det føles, som om holdet ligger i ruiner uden værdier.
Det er vores samfunds ekstravagancer: penge, individualisme...
Hvad er det franske landshold andet end en flok købmænd?
Siden sin debut hos PSG har Anelka sjældent tolereret at blive modsagt.
Det er en hån mod hans holdkammerater og fans og det er ikke første gang.
Al hans snak som sin kærlighed til Les Bleus, det lader vi hånt om.
I Frankrig lader vi hånt om alt!
Folk har skrevet og sagt en masse om Nicolas Anelka,
hans fandenivoldske attitude, hans mishag,
hans indifference mod Les Bleus, når det er alt andet end det.
Nico var en af de få i hele denne ballade, der udviste empati.
Et par uger efter talte vi sammen via sms eller lignende.
Jeg nævnte Sydafrika, og han svarede: "Undskyld for det hele."
Som om han var den ansvarlige eller skurken,
når det slet ikke var tilfældet. Langt fra.
Fordi Nico ikke blotter sig for alle
og holder tingene inde og klarer dem alene,
så tænker du, hvor meget han mon lider, og om du kan hjælpe ham.
Det er det vigtige. Hvad andre kan finde på at sige ved vi allerede.
PARIS NATIONALFORSAMLINGEN
Ministeren for Sundhed og Sport.
Som jer, kan jeg kun bemærke denne katastrofe.
Et fransk hold, hvor umodne gangstere skræmmer bange unge børn.
Det blev taget bogstaveligt. "Han sagde det, gjorde det."
Han bar ansvaret for alt.
Det var brutalt. Så jeg var glad for, at mine børn var for unge
til at forstå, hvad der foregik.
Det var også hårdt for hans forældre, for jeg, jo...
Jeg kender ham.
Det var svært for forældrene.
Der er kæmpe forskel på, hvad folk tror om Nico, og så Nico.
HØJESTERETTEN I PARIS
19. JULI, 2010, SAGSØGER NICOLAS ANELKA L'ÉQUIPE FOR:
"BAGVASKELSE VIA TALT ELLER SKREVET ORD,
BILLEDE ELLER ANDEN KOMMUNIKATION TIL OFFENTLIGHEDEN"
Det var en chokerende forside. Jeg ville dømmes på det.
Jeg blev spurgt, om jeg sagde det.
"Nej. Det er ikke mine ord.
Så døm mig ud fra den overskrift og de ord."
UDDRAG AF DOMMEN FRA 1. JULI, 2011:
"VALGET AF FORSIDEN,
DER ER SPEKTAKULÆR ELLER SENSATIONALISTISK,
FALDER INDEN FOR DEN JOURNALISTISKE YTRINGSFRIHED."
"DET ANERKENDES AT DETTE KAN LEDSAGES
AF EN GRAD AF OVERDRIVELSE ELLER PROVOKATION."
I dag, med denne dom, kan du lægge ord i folks mund og tilføje en fornærmelse,
uden frygt for at blive dømt,
så længe du ved, at en fornærmelse blev udvekslet mellem to folk.
Så i dag har journalister lov til
at tilskrive udtalelser, i citationstegn, til enhver person,
og tilskrive fornærmelser til dem, uanset hvor alvorlige de er.
Denne overdrivelse er blevet lovliggjort af den præcedens.
OTTE ÅR SENERE TALER RAYMOND DOMENECH OM
HÆNDELSEN MED NICOLAS ANELKA I DOKUMENTAREN SÉLECTIONNEURS
Der er øjeblikke med spillere hvor man skændes.
Men han sagde ikke det, der blev skrevet i avisen.
I pausen sagde jeg: "Nico, jeg vil have dig længere frem."
Han havde støvlerne i hånden og vendte sig.
Han smed dem og sagde: "Pas dit lortehold selv!"
Han fik skylden, og så var det ikke ham. Han var det perfekte offer.
Sådan kunne træneren...
Ingen talte om resultaterne, eller hvad der skete på banen.
Der var kun én ting, Anelka-affæren.
Folk blev lidt chokerede over, hvad han sagde i den dokumentar.
Næsten otte år senere sagde han, at det ikke var mine ord.
Men det fortalte han i sin rapport til forbundet.
Jeg tror, at pressen vidste det, men ingen sagde noget.
Da dommen faldt, da overskriften blev erklæret
og dømt som æreskrænkende, lagde ingen mærke til det.
Der er ikke en eneste artikel. Der står: "L'Équipe frikendt."
Det er en vigtig pointe,
men ikke mere vigtig end det faktum, at overskriften var æreskrænkende.
Var de ord tilskrevet...
...enhver anden end Nicolas Anelka...
...så var L'Équipe blevet dømt.
NICOLAS ANELKA VIL ALDRIG SPILLE FOR FRANKRIG IGEN
EFTER 69 HOVEDKAMPE OG 14 MÅL
LONDON ENGLAND
Jeg takker Gud, fordi jeg var så heldig, at mine børn var for unge
til at forstå, hvad der skete i Sydafrika
og hvad der skete i min karriere.
Der blev sagt uvedkommende ting. Opdigtede ting.
Negative ting om mig og mit liv. Om mine brødre og deres ambitioner.
Tillykke, Far!
Stort tillykke til dig
En, to, tre.
Han er følsom, men viser det ikke.
I fodbold er du nødt til at vise dine følelser.
Ellers vil folk sige, at du er kold og uvenlig.
Jeg tror, at han skærmede sig mod al den rygtedannelse i fodbold
fordi han følte, at det ikke var hans verden. Han følte sig ikke tryg.
Og ved at gøre det brød han forbindelsen mellem sig selv...
...og offentligheden.
I SIN KARRIERE,
HAR ANELKA SPILLET I SYV LANDE INKLUSIVE KINA OG INDIEN
Jeg er heldig. Jeg er berejst.
Jeg har tjent en masse penge og gjort, hvad jeg ville i mit liv.
Som 31-årig, næsten 32, følte jeg, at det var tid til at slappe af.
I DAG ARBEJDER HAN SOM TRÆNER
Folk tror tit, at fodbold er let.
Sådan!
Men nej. Det er ret indviklet. Det er svært at tackle presset,
og yde sit bedste konstant.
En karriere varer ikke kun et år eller to. Den varer 15-20 år.
Det var ikke den bedste vej.
Og jeg anbefaler den ikke.
Men det er min vej.
TIL MINDE OM JEAN-PHILIPPE ANELKA
Tekster af: Mikael Seierup