Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
"…og med enda et nikk, men foruten et ord
opp av pipa til slede og reinsdyr jeg for.
Og her må jeg slutte med denne epistel,
for vekk fløy vi alle som dun fra en tistel.
Han hørte meg rope da turen tok fatt:
God jul nå til alle…"
Til alle god natt!
-Ja! -Ja!
Å, har dere sett. Det er leggetid.
-En historie til, Julenissen. -Nei. Hva vil foreldrene deres si?
-De vil ikke bry seg. -Vær så snill?
Dere har jo hørt alle julehistoriene.
Men det er én historie dere kanskje ikke har hørt.
Den er ærlig talt ganske…
…sprø.
Dere vil da vel ikke høre en sprø julehistorie?
Jo!
Det var en gang en romvesenrase kalt klepter.
Før var de fargerike skapninger fra en vakker planet, men de ble grådige.
De tok alt planeten deres hadde å by på,
og fargen deres bleknet.
Så de reiste ut blant stjernene, dro fra galakse til galakse,
mens de svindlet og stjal alt de kunne.
Kleptene ante ikke hva godhet eller glede var.
De følte bare grådighet.
Men jo mer kleptene hadde, desto mer ville de ha.
De stjal til og med fra hverandre!
X var den minste av kleptene, men han var også den slueste.
Men uansett hvor smart X var, var han fortsatt den minste.
X var en utmerket tyv,
men på grunn av størrelsen, tok ikke de andre kleptene ham på alvor.
Kleptenes øverste leder var et fryktelig vesen,
slem, grådig og farlig.
Hun het Z.
Og Z skulle snart fortelle om sin mest djevelske plan hittil.
Klepter, det finnes en fabelaktig skatt innenfor vår rekkevidde.
Dette er jorden, den mest ting-fylte planeten vi har sett.
Alene og ubevoktet i verdensrommet.
Det er nesten litt synd på den. Nesten.
Vi skal bygge det ultimate våpen: gyrotronen!
Den vil utslette planetens tyngdekraft ved planetens magnetiske nordpol.
Alle tingene på overflaten vil sveve ut i rommet, hvor vi plukker dem opp.
Vi putter tingene inn i ting-kamrene våre, og da blir de våre ting!
En av dere drar til jorden for å bygge gyrotronen.
Og jeg vil minne dere på at fiasko ikke er akseptabelt.
Noen frivillige?
X visste at hvis han kunne stjele mer enn noen annen klept i historien,
ville de endelig måtte ta ham på alvor.
Melder du deg frivillig? Jeg hadde håpet på en som var litt høyere.
La gå. Jobben er din, lille klept. Imponer meg.
X fikk en Semiautomatisk multitasking-enhet, eller SAMTE.
Men X ante ikke hvor nyttig SAMTE skulle vise seg å bli.
NORDPOLEN
Kleptene valgte å bygge undergangsvåpenet sitt på Nordpolen,
midt i hjertet av Julebyen
bare to dager før julaften!
Og hvem er den første forsvarslinjen mot denne romveseninvasjonen?
En håndfull alver.
-Stå stille så jeg kan knyte sløyfen. -Gap opp.
-Mamma, hjelp! -Prøv din fars autosløyfe.
Pek den mot valpen. Dingsene hans er topp… for det meste.
Ja! Perfekt!
Mamma, vi kan ikke gi den bort. Se på de øynene.
-Men julen handler om å gi. -Jeg vet det. Men hun er en flink jente!
Da X så Julebyen, så han ikke magi og vidunder.
Han så bare alt han kunne stjele.
Det er ligger i en klepts natur å stjele, så Julebyen var som et paradis.
Mens de gikk mot stedet hvor de skulle bygge gyrotronen,
bare måtte X naske.
X visste ikke at dette var en helt spesiell kveld.
På den andre siden av byen viste jeg frem vår nyeste oppfinnelse.
Din tur. Tre, to…
Hallo, alle sammen! Og takk for at dere kom.
Dere har det travel, men dere er familien min,
og jeg har noe utrolig å vise dere.
Alle elsker babyer! De er myke og søte.
Så det er ikke rart at planeten har flere barn enn noensinne.
Vi må lever gaver raskere.
Jeg fikk en visjon, en drøm!
Jeg så at vi ga gaver til alle jenter og gutter på jorden
med lysets hastighet!
Og med hjelp fra mekanikeren vår, Obie, har vi gjort drømmen til virkelighet!
Alver, snømenn, borgere av Nordpolen, jeg presenterer herved
den luksuriøse, velutstyrte, tyngdekrafttrossende supernissesleden!
Jeg døpte den.
-Pappa bygde den. -Ja.
-Bu! -Bu!
Da starter vi.
Hei!
Ikke bra.
Jeg har en følelse av at dette vil bli den beste jul…
Julenissen! Se opp!
Ikke bra.
Jeg skrur… Det går bra.
Nei.
Julenissen?
Går det bra?
Det var ikke en del av planen, men det var gøy!
Er alle i orden?
Beklager, lyshastighetsforsterkeren…
I morgen er julaften! Hvordan skal vi levere gaver uten sleden?
Vi har god tid. Innen midnatt i morgen vil sleden være i perfekt stand.
Jeg stoler på Obie.
Greit. Ja.
-Går det bra? -Ja, men jeg må jobbe.
Kommer du ikke hjem?
Nei. Sleden er mitt ansvar, og jeg kan ikke svikte Julenissen
-Men jeg kommer for å bre dyna over deg. -Greit, jeg forstår.
Noelle, jeg gjør mitt beste.
-Det vet vi. -Jeg skal gi henne verdens beste julegave.
Den eneste gaven hun vil ha, er deg. Fiks sleden og kommer hjem til oss.
-Mamma. -Pappa.
Mamma.
Julen var bare én dag unna.
Flybesetningen og jeg la de siste planene for lyshastighetsleveransen.
Men ikke alle hadde julestemning.
Og Obies familie savnet ham.
En ulempe med gyrotronen er at den må monteres.
Når en klept blir trengt opp i et hjørne, er deres siste utvei å spille død.
X hadde i oppgave å bygge gyrotronen, men han hadde bedre ting å gjøre.
Så han omprogrammerte SAMTE til å gjøre jobben for ham.
X visste at oppdraget var førsteprioritet, men han klarte ikke å glemme Julebyen.
Over ham var det mange ting som bare ventet og tryglet om å bli tatt.
Noe er galt, lysfartforsterkerne virker ikke.
Beregningene mine stemmer… Eller kanskje ikke.
De er sikkert perfekte. Om noen kan løse dette, så er det du.
-Jeg skal la deg jobbe i fred. -Ja vel. Takk, Julenissen.
Hallo? Er det noen der?
Hallo?
Å, bare en leke. Er du en dukke?
Mamma.
-Kult. -Pappa.
Hei! Jeg vet om en som vil elske deg.
Holly? Er du våken?
God natt, søtnos. Jeg er lei for at jeg…
Unnskyld.
God jul.
Akkurat da følte X en helt ny følelse.
Noe han ikke hadde ord for.
Men det har vi. Det var kjærlighet, ren og søt.
X ville glemme den rare følelsen. Men han var fanget.
Hvem er du?
FRA PAPPA
Pappa, den er perfekt! Hvordan fant du den?
Hvor er pappa? På jobb? Det går bra. Han må reparere sleden.
-Har du sett gaven fra pappa? -Nei.
En dukke!
Jeg vet ikke helt hva slags dukke det er, men den er spesiell.
Ingenting er som julaften i Julebyen.
En følelse av glede sprer seg i alle hjem.
Vi setter pris på de vi er glad i og den dyrebare tiden vi har sammen.
Disse følelsene var helt nye for X, og han følte seg veldig merkelig.
Og i løpet av dagen
fikk X se vennlige og sjenerøse handlinger.
Han så at alvene elsket å synge sanger, gi gaver, smile og le.
Disse alvene var noen rare skapninger.
Det var så mange fine ting å stjele! De burde naske, tenkte han.
Men de stjal ikke noe!
Det hang ikke på greip.
Skal du også dra?
Du trenger ikke late som. Jeg visste at du kan gå.
Det går bra. Du kan ta det du vil. Det er bare ting.
Hvorfor drar du? Må du også jobbe?
Det går bra. Jeg forstår. Vent her.
Vær så god. Ingen liker å være alene, spesielt i julen.
Endelig forstod X hvor flott det var å få en gave.
Det var mye bedre enn å stjele!
Gaver var ikke bare meningsløse ting. Det betydde at noen brydde seg om ham.
Og det uttrykket for kjærlighet forvandlet ham både på inn- og utsiden.
X følte seg fantastisk! Og han ville så gjerne dele denne følelsen
og vise Holly at han brydde seg om henne.
Men hva kunne X gi henne som hun ikke allerede hadde?
X fortalte hele historien mens de løp gjennom Julebyen.
Han fortalte om kleptene, Z og hvorfor han var her.
Hva?
Men han sa at han ikke lenger ville gjøre det.
Han hadde lagt en ny plan, for Hollys skyld.
X, se opp!
Forsiktig!
Da SAMTE var omprogrammert, var X klar for planen sin.
Pappa?
Jeg vet ikke hvor han er.
En ny slede reduserer leveringstiden med 90 prosent!
-Julenissen? -Obie? Går det bra?
Ikke akkurat. Jeg klarte ikke å reparere den.
Jeg prøvde alt. Det gikk ikke. Jeg må ha regnet feil, og…
Beklager. Jeg sviktet deg og ødela julen.
Jeg har lagt et stort press på deg i år, gamle venn.
Jeg er lei for det.
Vi kan ta en titt på sleden sammen. Hva sier du?
Du? Har du en reserveplan i tilfelle vi ikke får sleden til å virke?
Nei.
Obie klarte ikke å fikse sleden,
men for SAMTE var motorreparasjon lett.
Du klarte det!
Obie, du lurte meg!
Så flott!
Jeg… Et øyeblikk.
Pappa!
-Hvordan…? -Det var X! Dukken du ga meg.
-Ja -Han er et romvesen!
Han skulle stjele. Jeg ga ham en valp. Han skiftet farge!
Og han har en robot. Roboten var også slem.
Så omprogrammerte X ham, og roboten fikset sleden!
Jeg… Hvorfor?
Så vi kan være sammen i julen. Det var X sin gave til meg.
Takk.
X var den første klepten som ga en gave,
og det føltes enda bedre enn han hadde håpet.
Det lille romvesenet ble fylt av julestemning.
Den fullastede supernissesleden var klar til å dra. Og Obie og Holly var sammen.
En perfekt, lykkelig slutt på julefortellingen vår.
SLUTT
Men jeg sa ikke at historien hadde en lykkelig slutt. Jeg sa den var sprø!
Dere hadde sikkert glemt gamle Z.
Men hun hadde ikke glemt det, og hun kom for å fullføre jobben.
Aktiver gyrotronen! Ødelegg jordens tyngdekraft og ta alt!
Romvesenangrep! Retrett! Det er for mange…
Sikre nordveggen! Reinsdyrstøtte i vest!
Slaget om Julebyen hadde begynt.
Ja!
-Mamma er på kennelen! Vi må dra! -Ja. Kom!
X visste at gyrotronen kunne aktiveres.
Så han ba SAMTE se på den.
Få sleden i sikkerhet! Ingen får tulle med høytiden min!
Oi! Det var verre.
Vi samler dem.
Kom hit, småen. Pass opp. Valp på vei!
Dette er gøy når man blir vant til det.
-Hva er det? -Vi ordner det.
Ja!
Kan noen skyte ned den elendige greia?
Å nei!
Det var så lite. Det er jobben vår.
Det var et knusende nederlag. Julebyen hadde falt…
…og kleptene vant.
Mamma.
X!
Kom hit slik at jeg kan se deg.
Du fulgte ikke planen min.
Klepter!
Hils på deres nye nestleder!
X har vist et mer skruppelløst forræderi enn dere alle.
Han bygde gyrotronen, vant de idiotiske skapningenes tillit
og ledet oss til de beste tingene vi har sett!
En gang i tiden ville dette vært alt X kunne ha ønsket seg.
Men da han så Holly, visste X hva han måtte gjøre.
Hva gjør du? Hva i…?
Hva skjer med meg? Jeg føler meg så varm.
Dette er…
Det er vidunderlig!
I lang tid hadde kleptene båret på et tomrom
som ingen nasking kunne fylle.
God jul.
Men takket være X...
…ble tomrommet fylt med kjærlighet
og forvandlet av julestemningen.
Ja, dette nye gavekonseptet forvandlet kleptene.
God jul.
De ble til de fargerike skapningene de en gang var.
Det er jul.
Solen står opp. Barn kommer til å våkne til gaveløse juletrær!
Og vi har ikke tid til å levere gavene.
Den lille X overrasket dem alle den dagen.
Han var kanskje den minste klepten, men han hadde det største hjertet.
Og da dagen grydde den julemorgenen,
kunne ikke verden ha forutsett hvor spesiell,
hvor unik, hvor… utenomjordisk den kom til å bli.
Kleptene hjalp til med å levere leker i romskipene sine.
Raskere enn lyset!
Akkurat som i drømmen min!
På en måte.
Og det var takket være en liten jente og et enda mindre romvesen
og mye kjærlighet.
Og det var historien om den første romvesenjulen.
Slutt.
Tekst: Therese Murberg