MATERNITATE
Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Uite!
S-a născut primul.
Bună! Bine ai venit, Federico!
Da!
Maria, vii puțin, te rog?
Salut!
Haideți, dnă doctor!
Scuze, ce se petrece?
Damiano!
Bună!
- Pot să-mi văd soția? - Au apărut complicații.
Dar ea e bine?
DUPĂ MULȚI ANI
Bună, Damiano! Cu ce să te ajut?
Unde e comanda mea? Croasant integral cu cremă bio.
Aștept de șapte minute.
Va sosi în cinci minute.
FABRICA DE HÂRTIE ZOTAGI
Pornește Afaceri și Analiză!
Bine, Damiano!
E o zi bună pentru Piazza Affari.
Prețul acțiunilor Papers Int. a crescut cu patru procente…
Sună-l pe director!
Bine, Damiano!
Ofelia? Unde e afurisita aia de cravată?
Aici sunt informațiile despre cravatele lui Mario din…
Taci!
Ce e, Damiano?
Scuze, tată! Nu era pentru tine.
Ai văzut ce a făcut Papers?
Sunt la companie.
Vin acum.
Ofelia!
- Poftim, iubire! - E neagră?
Am uitat că cele negre sunt pentru doliu.
- Atunci de ce ai adus-o? - Am fost distrasă.
Ascultă! Vii târziu diseară?
- Facem ceva împreună? - Aș fi vrut. O pun eu.
Deci nu facem.
Uite bacșișul!
Fără bacșiș! A întârziat 12 minute.
- Scuze! - Să învețe să muncească!
Zotagi, inspecția tehnică expirată e o contravenție gravă.
- Dă-te jos! - Ați zis că a expirat de două săptămâni.
- Ani! De doi ani, Zotagi. - Ani, da…
- Timpul zboară… - Dă-te jos, te rog!
Scuze, dacă mă lăsați să plec…
Scuze. Dacă mă lăsați să fac livrarea, mă duc direct…
la ăla care face inspecția, la… mecanic?
- Vehiculul se confiscă. - Bine.
Nu livrez. Pa bacșiș, pa salariu!
- Îmi pare rău! - Unde te duci?
Întoarce-te!
FABRICA DE HÂRTIE ZOTAGI
- Bună dimineața, dle Zotagi! - Tata?
- Președintele e în fabrică. - Bine.
- Du-o în birou! - Sigur!
Ai grijă aici! Vezi cum evidențiază defectele? Pe bune?
Verifică SIM-ul! Am văzut de aici că trebuie înlocuit.
- E ora 09:00. Deja ați obosit? - Scuzați-mă!
Am o ecografie săptămâna viitoare. Mă întrebam…
Tată! Scuză-mă! Am venit cât de repede am putut.
- Ce voiau? - Ivanov mi-a făcut o nouă ofertă.
Și iar l-am refuzat.
- Ești gata, Damiano? Mergem? - Unde?
- În departamentul meu. - Azi e prezentarea.
Nu puteam s-o facem în altă zi? Trebuie să am grijă de departamentul meu.
Cercetarea e viitorul, dar producția e prezentul.
E doar unul dintre progresele acestui departament. Scanarea retinei.
- Suntem la NASA? - Despre asta voiam să vă vorbesc.
- Bun venit, Damiano! - Despre progres.
Viitorul companiei se află aici.
De când am extins laboratorul,
profitul a crescut cu șapte procente și ar mai crește dacă…
Mă scuzați!
Ce e, Chicco?
Ești bine?
Sigur. Banii nu sunt o problemă.
Nici avocatul, desigur.
- Da. Mi-i dai înapoi când poți. - Nu, scuză-mă!
Nu primești niciun sfanț. Număr greșit.
Nu a mai dat pe aici de 15 ani.
- Vrea doar bani. - Fratele tău nu cere niciodată nimic.
Scuze. Putem să…
Sigur, nu cere nimic fiindcă îi dai totul.
Îi mai dai alocație lunară?
Durează doar un minut…
- Mario, ai laboratorul pe care-l doreai? - Da.
Nu cere bani! Studiezi hârtia, nu leacul pentru cancer.
Am treburi mai urgente, adică am de lucru.
Damiano!
Tu ești de acord, Cesare?
- Ești de acord? - Știi cât te stimez, Mario.
Fără tine, nu știu ce făceam în toți acești ani.
Dar nu mai sunt în măsură să iau decizii.
- Vei vinde rușilor? - Nu.
- Fiindcă am înțeles… - Nu mă simt bine, Mario.
Doctorii mi-au zis să părăsesc compania.
E o decizie pe care o vor lua cei doi succesori ai mei.
- Cei doi succesori? - Da.
Mă lași fără cuvinte.
Nu știu ce să spun.
Chicco n-are experiență, dar are o voință de fier.
Damiano are de învățat de la el.
- Chicco… - Și viceversa, desigur.
„Înainte să judeci pe cineva,
umblă trei luni în pantofii lui!”
Proverb al tribului Sioux.
Fiii mei se urăsc pentru că nu se cunosc unul pe celălalt.
Dacă s-ar cunoaște așa cum îi cunosc eu, ar putea colabora.
Nu mai știu ce să fac cu ei.
Dar simt că e momentul lor.
- Dar eu? - Tu ești un stâlp al companiei.
Nu-ți face griji!
Ar fi fost în stradă dacă n-aș fi fost eu!
Moșul ăla senil se gândește la sandalele tribului Sioux!
Să se cunoască…
Sandalele tribului Sioux.
De ce ești aici, Franchino?
Nu eu sunt Franchino.
E tipul pe care l-am ucis.
Zotagi!
Ai avut noroc. Ești liber.
Bună dimineața, Chicco! Sunt Mario Redaelli. Lucrez cu tatăl tău.
Auzi! Nu m-au dat în judecată? Putem pleca pur și simplu?
Plângerea a fost retrasă. Tatăl tău vrea să-ți spună ceva.
Tată!
- Nu se poate! - Salut, frate mai mare!
- Ce caută aici? - Stai jos!
- Trebuie să vorbim. - Nu prea cred.
- Plec. Revin după ce dispare ăsta. - Nu pleacă nimeni de aici!
Te ține prizonier acum? Te amenință?
El mi-a zis să vin.
Nu-mi pică bine când vin pe-aici.
Ce ușor muști mâna celui care te hrănește!
Copii! Ajunge!
Stai jos, Damiano!
Îmbătrânesc. Nu voi trăi veșnic.
Dar mereu am luat decizii bune.
Legal, compania va fi a amândurora.
Dar n-o veți căpăta dacă nu încetați cu tâmpeniile.
Vrei să facem pace? Sunt sigur că are pipa păcii pregătită.
Un prieten mi-a spus ceva și am realizat că vorbele sunt de prisos.
Doar faptele contează și trebuie să vă înțelegeți.
Trebuie să vă puneți unul în locul altuia.
- Timp de 30 de zile. - Trei luni ați spus.
Știu, dar nu suntem Sioux. Lasă-mă să termin!
Timp de 30 de zile, veți face schimb de vieți.
Și de obiceiuri, funcții, haine, identități,
fără să spuneți asta nimănui, fără să trișați.
Dacă cedează vreunul, îl scot din testament. E clar?
Altfel, vând tot și donez toți banii.
- Vă asigur că sunt multe oferte. - Ce tot spui?
El nu dă doi bani pe nimic. Vrea să trăiască liber. Înțelegi?
Doarme afară, își face nevoile pe câmp.
Cumpără-i un cort și îl faci fericit!
Calitățile lui le completează pe ale tale.
Chicco are abilități de parazit.
Vrei să lași totul pe mâna cuiva care… Scuze. Cu ce te ocupi tu?
Cânți la tobe bongo?
Cânți Kumbaya cu amicii tăi la gară?
Închide telefonul! Discutăm. Nu se concentrează.
- Ajunge, Damiano! - Înțeleg, dar…
- Ajunge! - Scuzați-mă!
Dacă eu trăiesc viața lui, el o trăiește pe-a mea?
Exact.
O clipă!
DATA DE 15, NU UITA!
- Când începe schimbul? - Într-o lună?
Nu se poate mai repede?
Pe data de 10? Cel târziu, pe 15?
Îți apreciez entuziasmul. N-am nimic împotrivă.
Dacă voiai compania, puteai să rămâi în loc să pleci în America de Sud.
Iar începi? Știi bine că ți-am zis să vii cu mine.
- Și cine administra firma? - Ți-a fost frică de viața reală.
Ai preferat să stai aici ca un martir.
- Ăsta ești tu. - Frică de viața reală?
Am tranzacționat capital de zece milioane anul trecut.
- Tu ce ai făcut? - Și eu am tranzacționat destule.
O să vezi tu dacă e mai ușor decât să te joci de-a antreprenorul.
Ți-am făcut ochelarii. Poftim!
- Brățările. - Ai grijă de ele!
Un călugăr thailandez mi le-a dat. Fiecare obiect are o poveste.
- Smartwatch-ul. - Mai bine mor.
- Ține-l tu! - Nu.
Mulțumesc!
Arăți bine. Dacă n-ai fi eu, te-aș scoate în oraș.
Eu sunt gata de cavou.
Dle Ivanov.
Urcă!
Zotagi a mușcat momeala. A început schimbul.
- Cât ține? - Mai puțin decât credeam.
Într-o lună, acțiunile se vor prăbuși.
Dar…
trebuie să te ții de învoială.
Când voi cumpăra Zotagi, tu vei fi directorul executiv.
- Mai vezi ceva de valoare? - Canapeaua e Jan Wiks.
- Costă o grămadă. - Ceva care poate încăpea în buzunar.
Concentrează-te, Ofelia!
- Nu pot veni cu tine? - Nu, dar nu te îngrijora.
Pe timpul zilei, e la birou. Va dormi în camera de oaspeți.
- Vei fi în siguranță. - În ce sens?
E noul cod de la seif. Ascunde-l!
Cât de periculos e?
Tata l-a luat de la poliție azi-dimineață.
Nu-ți face griji pentru el!
Ignoră-l cât de mult poți! O lună trece repede.
Încă ceva! Cel mai important.
Cardul de credit. Al tău. Haide!
Da.
Nu pot să cred!
- Nu cred. E o glumă cumva? - Ei bine…
- Mingea! - Ăsta e noul tău domiciliu.
Nu-ți face griji! N-a mai fost ucis nimeni de luni bune.
Mingea!
Bun, pe aici!
Am ajuns.
Ce ai făcut?
Nimic.
- Rămâne în data de 15. - Da.
Barba și părul. Asta era!
Bravo! Arăți bine îngrijit.
- Cine era? - Nu știu, dar a pus botul.
Așadar…
Ăsta e portofelul tău.
Cheile, telefonul. Aici primești comenzile.
- Preiau comenzi din aplicație? - Da, livrezi mâncare.
Intri, aștepți comanda, o preiei și o livrezi.
Și câștigi bani.
Partea bună e că ai program flexibil. Nu o să mai vrei să revii.
Aici e etajul șase.
Asta e casa ta. Ușa galbenă, cheia roșie. Poftim!
- Trebuie să stau aici o lună? - Da.
Puțin cam boem, dar…
Are și mașină de spălat, dar s-a blocat.
A pornit.
Plec. Ne vedem mâine, când începi tura.
Noapte bună!
Mă scuzați?
E cineva acasă?
Bună! Eu sunt Chicco. Deci tu ești iubita fratelui meu.
Mă bucur să te cunosc!
Toți sunt amabili în casa asta.
Unde dracu' o fi panoul electric?
Cine e?
Da?
- Ușor! De ce tragi? - Lumina!
Nici eu nu am curent. Ce vrei?
Tu!
- Ce? - Tu ai cauzat pana!
- Eu? - Avem același panou electric.
Casa e împărțită. Ilegal, îmi închipui.
Nu-ți amintești că nu aud?
Trebuie să-ți citesc pe buze, idiotule!
Îmi cer scuze!
Uite! A venit lumina!
Am rezolvat-o, Agata.
Ce se petrece? Te bate la cap?
Spune-i mamei tale că îmi pare rău pentru problema ei…
Vorbește cu mine! Sunt surdă, nu proastă.
Ți se pare că-i fiul meu? Ți-am zis că-i fratele meu.
Învață să asculți, drogatule!
- Repară scurtcircuit ăla, ce puii mei? - Vorbești urât?
- Seară bună! - Tâmpitule!
Foarte bine, băiete.
Unde sunt? Aici e plin de nebuni.
Era să nu mai ajungi. E standul lui Mimmo.
Chicco așteaptă comenzi cu prietenii lui.
- Du-te să vezi ce face Chicco! - I-am zis să o ia ușurel.
- Să exersăm! Cum mă vei saluta? - „Salve, frățică! Cum stă treaba?”
- Cum îți arăți aprecierea? - „Tare, frate!” „Super!”
- Dacă spun: „Pasează cuiul?” - Te trimit dracului.
Restaurant, hotel, un masaj drăguț.
De fapt, nu. Întâi masaj, apoi restaurant și hotel.
Asta e…
- Era să uit. - Ce?
Dă-mi cardul de credit al iubitei! Deja l-am blocat.
N-aș vrea să încalci înțelegerea.
- O zi bună, Chicco! - Da.
Nu!
Săpun.
Mulțumesc!
Cred că e timpul să facem prezentările.
Scuze! Chicco.
Nu!
Mă ajuți cu cravata?
Era să nu te recunosc fără barbă și cu părul scurt.
- Condoleanțe pentru scuter! - Ce ghinion!
- Înfumuratul de frate-tău? - Toți sunt la fel.
Banii te fac nesimțit.
De fapt, eu…
Fratele meu muncește mult. De-asta are bani, nu ca voi.
Idioții!
Scuze, nu te-am văzut.
Nu-ți bate capul! A venit de o lună și nu vorbește cu nimeni.
Nu răspunzi?
Te uiți în telefonul meu? Să nu mai faci asta!
E un buton numit „refuză”. Apeși pe el și refuzi. E simplu.
Cum zici tu.
Salita al Monbeu. E departe.
- Accept. - Fă ce vrei!
Mă deranjează… Tu cum reziști? Trebuie s-o port?
Te întâlnești cu clienții.
- Bună! - Bună! Acționari!
Trebuie să-l imiți pe fratele tău. Fii atent la detalii!
Trebuie să porți ochelarii.
Damiano are inelul tău. Nu-ți atinge degetul!
Da.
- Trebuie să mijești ochii ca el. - Il imit de când eram mic.
Mijește ochii așa, face fața asta când judecă. Mă pricep.
Perfect! Haide!
- Hai să îți șlefuim vocabularul! - Adică?
Modul cum vorbești.
Trebuie să folosești cuvinte anglo-saxone, ca să pari important.
- Știi engleză? - The pen is on the table.
Știu că ți se pare totul o farsă. Cravată, strângeri de mână…
Ai dreptate. Suntem maimuțe evoluate care nu se ceartă pe o banană,
ci pe un loc în piață. Ăsta e jocul.
Dacă vrei să supraviețuiești, trebuie să înveți regulile.
Regulile.
Când e vorba de oameni, am un al șaselea simț.
Te plac fiindcă ai minte și suflet.
Cred că avem aceeași opinie despre ratatul de frate-meu.
E așa sau nu?
Zi adevărul!
M-ai prins.
I like you, man.
- Tată! - Chicco!
Damiano. Mă bucur să te văd la muncă!
Ești foarte elegant. Bravo!
Voiam să-ți urez bun venit și să-ți spun că mereu am crezut în tine.
- Știu că nu mă vei dezamăgi. - Mulțumesc!
Te las cu Mario. Îți va face turul.
Super!
Cu multă plăcere, boss.
Spor la treabă!
Haide! Câte milioane facem azi?
- Aștept de 30 de minute. - Puteai alege o pizzerie din apropiere.
Timpul de așteptare e de șase minute.
Dacă respecți codul rutier
și oprești la semafoare, atât durează.
- Dacă pizza e rece, o păstrezi. - Nu vorbi pe tonul ăsta! Ești un puști.
Sunt designer, nu sclav, așa că tu să ai grijă la ton!
Sclav? Cum îndrăznești?
Nu plătesc pizza și nu-ți dau bacșiș, da?
Pa, sclavule!
Urmează-mă!
Ăsta e regatul meu. Departamentul de cercetare.
Bun venit, dle Redaelli!
Scanarea retinei.
- Ce tare! Merge și la mine? - Din păcate, nu. Te rog!
E frig aici.
Bună dimineața! Bravo!
- Bravo! - Aici studiem produsele noi.
- Cum ar fi? - Hârtia reciclată.
Utilajul pentru efectul de țesătură.
Testez fiecare produs de trei ori înainte de a-l lansa pe piață.
Acolo sunt lucrurile de care fratelui tău nu îi pasă.
Ce e acolo?
Studiez un produs care ar putea schimba piața.
O hârtie care nu se rupe. O folosești, o speli și o folosești iar.
Ne-ar putea face miliardari și ar ajuta planeta.
- Hârtie care nu se rupe. - Fratelui tău nu îi pasă de asta.
E prea riscant.
Fratele tău nu e interesat de invenția asta.
Dar hârtia asta nu e rea deloc.
Salut, puștiule! O chemi pe sora ta? Mersi!
Agata, a venit vecinul.
Scuze că te deranjez! Găteai?
- Miroase a ceva bun. - Ce vrei?
Am început pe picior greșit. Aș vrea să mă prezint din nou.
Eu sunt Dam… Chicco.
- Damicco? - Chicco.
Știu. Îmi băteam joc de tine. Ne-am cunoscut acum o lună.
- Eu tot Agata sunt. Pa! - Stai, Agata!
Te-am observat. Ești isteață.
Faci treabă bună în bucătărie. Felicitări!
Aș vrea să-ți ofer o șansă. Ce zici?
Am fondurile blocate dintr-un oarecare motiv.
Peste o lună, îți dau câți bani vrei. Între timp,
îmi aduci ceva de mâncare pe timpul zilei, nu prea gras,
și mai vii uneori ca să-mi faci și curat.
Ofelia! Scuze că te deranjez!
Aveți televizor în casă?
Dacă bursa de valori e bine…
Scuză-mă!
Poți da pe ceva mai distractiv?
În ziua conflictului…
Demonstrația…
Răul a fost deja făcut.
Aici! Un film!
- Lasă aici! Vrei să-l vezi cu mine? - Chiar dacă e unul romantic?
Glumești? Sunt favoritele mele. Hai!
Mănâncă!
Mai vreau!
Cum e?
Îl fac eu pe următorul.
Bună!
Mi s-a stricat aplicația. Nu merge!
- Nu mai vorbi ca un idiot! - Scuze!
Nu mai poți lucra în intervalul ăsta orar.
- Curierii mai serioși au prioritate. - Nimeni nu e mai serios ca mine.
Acolo scrie că ai refuzat comenzile sau că nu le-ai livrat.
- Bine. Ce să fac? - Rezervă alt interval! Uite!
SCHIMBARE INTERVAL ORAR
Doar între 15:00 și 17:00 e liber. Cel mai nasol interval.
E fix după prânz.
- Pa! - Pa!
Ușor!
Hai!
Ce minunat!
Bună dimineața! Toate bune? Ce mai faceți?
- Ați avut o zi bună? - Haide la birou!
Un minut!
Ei bine? Vă ascult!
- V-am cerut voie să… - Da.
Mai întâi, cum te cheamă?
Magnolfi, domnule. Ne știm de…
- Ce e, Magnolfi? - Voiam să știu despre ecografie.
- Data trecută, păreați cam… - Ești gravidă? Da, du-te!
Du-te, nu-ți face griji! Mai vreți să-mi spuneți ceva?
Nu te purta așa!
- De ce? - El nu se poartă așa.
- S-a trezit în toane mai bune azi. - Șefu', sunt Calvi.
Am schimbat SIM-ul mașinii automate,
dar profilul încă nu e perfect.
Pare o problemă.
- Dl Zotagi n-are timp azi. - Stai puțin!
Să facem altfel! Nu vă voi da soluția ca de obicei.
Să ne prefacem că e un joc! Nu fiți timizi!
Cine știe cum să-l ajute pe Calvi?
- Zi-mi! - Poate trebuie recalibrat calendarul.
Genial! Alte dubii? Probleme? De-asta suntem aici.
Sunteți prea mulți.
Am o propunere de milioane!
- Da? - Azi e 15, Chicco.
Da, e 15. Și?
Ce maniere sunt astea?
Unde sunt banii mei? N-ai plătit chiria de două luni.
- Nu mai aștept încă o lună. - Perfect.
Dacă așteptați trei săptămâni, fratele meu…
Fratele?
Scuze! Sunteți domnul…
Pelacani.
Dle Pelacani, știți că faceți un abuz?
Pentru primirea chiriei, e nevoie de o scrisoare specială.
După 30 de zile, puteți prezenta un ordin de plată.
După 30 de zile, puteți apela la un tribunal
și solicita rezilierea contractului.
Doar în acel moment puteți evacua pe cineva.
Vă sugerez să faceți demersurile, birocrația e cam lentă.
Nu știu ce ai făcut sau unde ai studiat prostiile astea,
dar pe mine nu mă iei de prost.
Știu cine ești.
- Legați-l! - Ce?
„Legați-l?” Unde?
- Ușurel! - Chicco…
Lăsați-mă!
Opriți-vă!
Ajutor!
- Chicco? - Ajutor!
- Ce idiot! - Ajutor!
Ajutor!
Agata!
Să-mi bag!
- Agata! - Vai!
Ridică-mă!
Trebuie să rostești clar. Nu înțeleg.
Du-te dracu'! Ridică-mă!
- Ține-mă! - Da.
Ușor!
Sunt viu.
Firul ăsta e uzat. De-aia cade curentul. Trebuie înlocuit.
E normal să vezi oameni atârnând la balcon?
Locuiești aici de dinaintea mea. Cunoști metodele lui Pelacani.
Da, le cunosc prea bine.
Mulțumesc!
- Ar fi o idee bună să-l schimbi. - Îți mulțumeam că m-ai salvat.
Mulțumesc!
- Bravo! - Super!
E adevărat că ai fost la închisoare?
Ce închisoare? Am fost la secție de câteva ori.
Ai furat?
Să fur? Am împrumutat și eu…
Am muncit mereu. Am făcut de toate.
Portar la hoteluri, distribuitor de pliante, barman.
Acum sunt curier.
- Știu la ce te gândești. - La ce?
La ce se gândesc toți. Că sunt idiotul familiei.
Sunt cel care a renunțat la vilă, la companie.
Ce pot să fac? Am vrut să fiu liber.
Nu ești idiot.
Dar Damiano zice că sunt cam proastă. Poate mă înșel.
Ce tot spui? Nu!
E adevărat.
Oamenii confundă amabilitatea cu prostia.
- Un toast pentru idioții familiei. - Pentru idioții familiei!
Ești criminal! Au vrut să mă omoare!
L-am cunoscut pe Pelacani. M-a legat de balcon cu capul în jos!
Mulțumesc! N-avem nevoie de nimic.
Alo?
Idiotule! Alo?
- Cine era? - Call center.
Super Damiano. Până și el mă ia peste picior.
Astfel, nu veți mai cere voie să vă luați liber.
- E dreptul vostru. - Mulțumesc, dle… Mulțumesc, Damiano.
Un lucru fundamental. Nu îi mulțumiți niciodată șefului.
Șeful trebuie să vă mulțumească. Haideți!
Trebuie să vorbim. În privat.
Haideți, prieteni! Țineți-o tot așa!
Ei bine? Cum stai cu lecțiile de sindicalism?
- Nu prea bine, cred. - A sosit raportul final.
Compania merge prost, foarte prost.
Și e vina mea?
Uite! Am cumpărat iaurturi pentru toți cu cardul de credit al companiei.
- Anulez tot. - Recesiunea e sistematică.
Nu e vina ta, dar voiam să știi.
Scuze, dar ce spune tata?
Tatăl tău nu știe nimic. N-am vrea să-l supărăm.
- Să vedem… Tu ce ai face? - Eu sunt doar un tehnician.
Fratele tău a fost mereu foarte precaut.
Ca să salvăm compania, ne trebuie o idee. Înțelegi?
Nu știu. O inovație în domeniul nostru…
industria hârtiei.
Hârtia e o industrie solidă care nu se prăbușește dintr-o criză.
Nu se îndoaie în fața valului pieței. Nu se uzează. Nu se…
Nu se rupe.
Hârtia care nu se rupe e o idee grozavă.
Da! Adică nu.
- Ar fi o idee îndrăzneață. - Dacă n-ai făcut-o până acum…
Lasă-mă să mă gândesc! Nu e rea!
- Să-l sunăm pe Damiano! - Nu! Lasă-l pe Damiano!
Ascultă…
Să vedem cum putem organiza asta! Facem un test!
Totul merge ca pe roate. Mai durează o săptămână, maximum două.
Fii pregătit!
Și tu ai fușerit-o azi?
Ce vorbești? Am muncit pe brânci.
- Cât ai făcut? - Am făcut 32 km.
Bine, fie. Doar patru livrări,
dar marfa a ajuns intactă.
Bacșiș?
Zero.
Deci ai fușerit-o.
Ai uitat restul împărțirii, geniule.
Ce știi tu? Ești doar un curier.
Așadar, 33…
Aici, zero. Aici, șase.
Mai îndoiește-te de mine!
Mai ai nevoie să-ți gătească cineva?
Damiano s-a însurat cu secretara lui.
Suntem doar logodiți. Anul acesta a zis că ne căsătorim.
- Spune asta de trei ani. - De ce nu lucrezi?
Nu m-a mai lăsat Dami.
Nu-mi lipsește. Într-o ceartă, secretara mereu pică la mijloc.
- Cine s-a certat? - Damiano cu Mario.
- Redaelli? - Da. Nu certuri grave…
dar tatăl tău l-a crescut pe Mario ca pe al treilea fiu.
Cred că Damiano e gelos.
Nu mi-au spus asta, dar o secretară observă unele lucruri.
Vezi? Nu ți-ai urmat visul și lumea a pierdut o secretară minunată.
- De fapt, visul meu era altul. - Serios?
În țara mea, navigam.
- Navighezi? - Desigur.
Dar Damiano are rău de mare.
Îți propun ceva! Săptămâna asta, te duc eu cu barca.
- Pe bune? - Sigur.
Visul tău care e?
Să le arăt tatei și lui Damiano că sunt valoros.
Acum împarți la patru și obții rezultatul.
Ești deștept.
Mutați caietele!
Ce bine miroase! Ce e?
- Resturi de ieri. - Specialitate africană.
Resturi din resturi.
Înțelegi numai când îți convine.
E limbajul gesturilor?
Îi zice limbajul semnelor. Îl studiem.
Nu te-au învățat când erai mică?
Cine să mă învețe? Ai mei nu știau nimic despre situația mea.
Mama voia să facă ceva, dar a murit.
Tata… E mai bine să stai departe de el.
Mulțumesc!
Am citit despre dispozitive artificiale grozave.
- Mi-e bine așa. - Am prieteni medici…
Nu e treaba ta!
Scuze! N-am vrut să te jignesc.
Bine.
Mersi pentru cină! Plec.
Studiază fracțiile, ești varză.
- Mersi! - Noapte bună!
Mănâncă încet!
Am ajuns.
Du-te la Zotagi și mai dă-i un avertisment!
Nimeni nu se pune cu mine.
De data asta, îi sparg fața.
Lele!
Lele, deschide ușa! Lasă-mă să intru!
Agata zice să te duci acasă și să nu fii enervant.
Deschide! Îți fac tema la gramatică!
- Și la științe. - Bine, și la științe.
Închide!
Scuze, Agata! Bătăușii lui Pelacani sunt afară.
- Pot să dorm aici? Mă vor ucide. - Treci pe canapea!
- Grozav! - Adu-i pernă și pătură!
- Poftim! - Mulțumesc!
- Facem mâine temele. - Hai, du-te la culcare!
Spală-te pe dinți!
Nu, ajunge! Le termin mâine.
Noapte bună!
Ai fost tu la bucătărie?
Ce?
Prieteni, Chicco are probleme.
- Are nevoie de bani. - Și ce? Și eu am nevoie.
Putem refuza prima comandă, ca să o poată prelua el.
De ce să-l ajutăm? A fost nesimțit în ultima vreme.
Așa e.
De câte ori a stat cu fiul tău când lucrai?
Ivan, când te-ai despărțit de iubita ta, a stat cu tine toată noaptea.
Chicco n-ar ezita dacă am avea probleme.
Uite-l!
- Ei bine? - E ziua ta.
Poate devii iar amabil dacă pedalezi.
Adică?
Mulțumește-i iubitei tale! Ne-a făcut să ne îndurăm de tine!
Hai, pedalează!
- Du-te! - Mă duc.
Pa! Mersi!
Doamnelor și domnilor, dacă vreți să luați loc, vă voi explica…
Nu, stai puțin! Spatele drept.
- Foaia în mână. - Bine.
Ochelarii.
Doamnelor și domnilor, profiturile noastre scad.
Asta înseamnă doar un lucru.
Trebuie să investim în tehnologii noi, în materiale noi.
- Uite-o! - De exemplu…
O hârtie care poate fi spălată și refolosită.
Un material revoluționar. Curat, rezistent, ușor.
Sunteți cei mai de încredere investitori.
Meritați transparență.
Trebuie să investim în asta.
Trebuie să ne relansăm.
E datoria noastră să investim în tehnologii noi.
De exemplu, hârtia.
Să ne oprim? E timpul să ne relansăm.
Astăzi, vreau să vă prezint noul nostru proiect.
- Mersi! - Mersi!
Hârtia care nu se rupe.
Ai făcut 64 de km, 32 de livrări și ai primit 31 de bacșișuri.
- A mers bine, zic eu. - Începător.
- Ce? - Glumeam.
- Picioarele, spatele… - Glumesc.
- Poftim! Să-l ia dracu' pe Pelacani! - Mersi!
FABRICA DE HÂRTIE ZOTAGI
- Totul e pregătit? - Absolut.
- Fiule! - Da.
- Am pierdut ceva? - Am organizat totul.
- Ce anume vei prezenta? - Bucură-te de spectacol!
- Știi ceva despre asta? - Doamnelor și domnilor!
Dacă vă apropiați puțin, putem începe!
Puțină ambianță, vă rog!
Profiturile noastre scad.
Sunteți cei mai de încredere investitori și ar trebui să aflați primii. Dar…
Ce facem când lucrurile încetinesc?
Când pedalatul devine obositor? Ne oprim? Nu!
Nu mai împingem? Nu!
Mâncăm o ciocolată, bem o bere
și băgăm viteză maximă. Începem din nou să pedalăm.
Astăzi vreau să vă prezint berea voastră.
Doamnelor și domnilor, ce e asta? Este viitorul.
O hârtie…
care nu poate fi ruptă, rezistentă la intemperii.
Care poate fi spălată și refolosită.
Un material revoluționar, rezistent, solid,
precum Zotagi.
Un material cu un potențial imens.
Mobilă, jucării și…
Aplauze pentru iubita mea!
Ofelia.
HÂRTIA ZOTAGI UN NOU ÎNCEPUT
Și haine.
Ofelia a creat acest costum exclusiv pentru voi!
Nu vă cer să vă confirmați investițiile.
Vă cer să vi le dublați.
E cald.
Împreună vom crea o lume mai curată.
- Bogată în… - Foc!
Nu e metafora la care ținteam.
Dacă am fi avut hârtie magică, n-am fi vândut-o deja?
E vina mea.
Știam că molecula e instabilă. Trebuia să protestez.
Nu, are dreptate.
E vina lui. Trebuia să fie mai responsabil.
Precum Damiano. Înțeleg. Nu trebuie să mai continui. Scuză-mă!
Am fost necugetat când am propus schimbul.
Cheamă-l pe Damiano!
Desigur.
Dar defectele lui Chicco pălesc în fața calităților sale.
A fost curajos.
Și-a asumat responsabilitatea unei greșeli.
De câte ori am greșit noi? Eu, Damiano, tu?
De câte ori ai avut parte de a doua șansă?
Ai primit o a doua șansă.
L-am convins să-și ia două zile libere, așa că nu te va înnebuni.
Nu vreau a doua șansă.
Tata are dreptate. Nu sunt Damiano.
Știi ce făcea Damiano dacă era în locul tău?
Țipa, urla, spunea că e vina mea.
În schimb, tu… ai fost onest.
În afaceri, onestitatea și capacitatea de sacrificiu
sunt cea mai mare sursă de profit.
Din păcate, mulți investitori s-au retras.
Te anunț pe tine pe primul.
Ca să depășim criza, trebuie să reducem din personal.
Să reducem? Adică…
Nu pot să-mi reduc mie salariul?
Știu.
Nu e ușor să concediezi.
E nevoie de tupeu și de simțul dreptății.
Schimbul se va încheia într-o săptămână. Se poate ocupa Damiano.
Nu! Vreau să o fac eu.
Merită să fie concediați de cineva care le știe numele
- …și ce înseamnă să pierzi o slujbă. - Da.
PERSONAL FABRICĂ
Totuși, lasă-mă câteva zile!
Tu chiar îl placi. Aproape că arăți ca o femeie.
- Ieși! - Ce sensibilă ești!
Râd.
Plâng.
Mă joc. Dansez.
- Bună! - Pană de curent?
Nu. E pentru Pelacani. Ca să creadă că nu sunt acasă.
- Ce e? - Vino cu mine!
Sigur.
Stai! Închide ochii!
- Vino! - Da.
Ajungem imediat.
Urmează niște trepte. Să nu cazi!
Una. Încet… Două, trei.
Bine. Stai! Scuze!
Așteaptă aici!
- Îi poți deschide. - Pot?
Îți place?
E locul meu favorit. Și al lui Lele.
Ascultă!
Scuze pentru seara trecută. N-am vrut să mă amestec în viața ta.
A trecut mult timp de când mi-am auzit vocea.
Nu trebuie să vorbești despre asta.
Închipuie-ți că nu te-ai mai văzut în oglindă de când era mic!
Cum te-ai simți?
Ciudat.
Prima dată, am încercat să-mi imaginez vocea
prin chipurile celor cu care vorbeam.
Apoi… am realizat că sunt surdă
și că nu vreau să mă prefac că sunt altcineva.
De-asta înveți limbajul semnelor?
Dacă te ajută să asculți cu ochii și să vorbești cu mâinile,
atunci vreau să-l învăț.
E rândul tău.
Ce să-ți spun?
- O poveste. - A mea?
Au fost odată doi frați care semănau mult,
dar tatăl lor îi trata diferit.
Era generos și înțelegător cu unul,
iar cu celălalt era foarte strict.
De fapt, atât tatăl, cât și băiețelul știau
că mama lor murise din cauza lui.
Băiețelul trebuia iertat pentru multe.
Așadar, frații deveneau tot mai diferiți.
Unul a devenit din ce în ce mai dur, iar celălalt, din ce în ce mai libertin.
Într-o zi, s-au certat și nu s-au mai văzut niciodată.
Apoi?
Păi…
Unul a trăit o viață plină de responsabilități.
Ireproșabil, dar fără veselie.
Celălalt s-a mutat departe de toate și a trăit o viață nemeritată.
Tu care frate ești?
- Ce scenă drăguță! - Dați-mi drumul! Nu!
- Lele! - Știți de ce sunteți un cuplu drăguț?
- Aveți multe în comun. - Lăsați-mă!
- Ambii îmi datorați bani. - Dați-mi drumul!
- De copil, am visat să zbor. - Lăsați-l în pace!
- Lăsați-mă! - Ești mai drăguță când taci.
Mâine e ultima zi. Cu tine vorbesc, Chicco.
Chicco! Ajutor!
Ori faci rost de bani, ori îi fac vânt băiatului.
Dați-mi drumul!
- Lăsați-l! - Nu! Agata!
Ești bine?
Nu pot să cred.
Da.
- Încă ești treaz? - Da.
E târziu. Mâine mergem să navigăm.
Nu pot.
Fă planul cu o prietenă! Îmi pare rău!
- Ești îngrijorat. - E târziu. Du-te la culcare!
Poate te pot ajuta.
De când se pricepe o secretară la economie?
Deja te-ai transformat în Damiano.
Sunteți identici.
Nu-mi zice să tac!
Ascultă!
Te-am prins!
Damiano.
Asta e casa mea.
Fac rost de bani că să nu-ți rupă „ție” picioarele.
După trei săptămâni, ai ajuns să furi? Noroc că l-am prins eu.
Să terminăm schimbul acum, ca să te prindă pe tine Pelacani.
Nu-i mare diferență între tine și Pelacani.
- Serios? - De fapt, tu ești mai rău.
Pelacani nu mi-a ucis mama.
- Ce-ai spus? Cum? Repetă! - Nu.
- Repetă! - Nu, opriți-vă!
- Ajunge! Încetați! - El a început.
Nu știu ce ai pățit, dar încetează!
- Și tu… - Nu începe cu cicăleala!
În câte zile te-ai îndrăgostit de el?
Îmi pare rău!
De fapt, nu contează.
Nu ne mai iubim de ceva vreme.
Nu, pentru tine îmi pare rău. Mereu ești furios.
Sper să-ți găsești pe cineva care să te facă să te simți mai…
Cu care să fii în largul tău.
Asta e.
Dacă ai o datorie, te ajut.
Chicco nu mă poate opri.
Nu-mi pasă de jocurile voastre.
Mă făceau să par grasă.
- Îți ajunge? - Asta acoperă o datorie.
Pe a ta sau pe a iubitei tale.
Dă-mi timp și o plătesc și pe a mea!
Ce mă fac cu tine, Chicco? Nu te pot lăsa să pleci.
Toți ar înceta să mai plătească.
- Bună dimineața, șefu'! - Șefu'!
- Bună dimineața! - Bună dimineața, șefu'!
Bună dimineața!
Nu știu cum…
să spun asta.
Ei bine…
Rapoartele sunt îngrozitoare.
Unii investitori s-au retras.
Unii investitori s-au retras…
- Acum suntem mai… - …puțin acoperiți.
…puțin acoperiți, să zicem.
După o evaluare amănunțită a productivității, am decis…
- Am decis să fac niște concedieri. - Cum? Ne concediați?
- Voi citi numele acum. - E o măgărie, Zotagi!
- Să sunăm sindicatele! - Pretinzi că ne ești prieten! De fapt…
E o nedreptate!
Grevă!
Fii pregătit, dle Ivanov! A sosit clipa.
Rușine!
Alege-ți piciorul de care n-ai nevoie și terminăm cu asta!
Mai bine pe amândouă. De ce să fii ciung?
Nu! Opriți-vă!
Ascultă! Știu cum să te plătesc.
De fapt, știu cum să-ți fac rost de mai mult decât îți datorez.
Sper că știi că răbdarea mea are limite.
Asta și ziceam.
Toți banii ăștia, aici îi ții?
Da. Țin bine de ei.
- Băncile sunt ca rechinii. - Ce ticăloși!
Ai auzit de inflație?
Banii ăia valorează tot mai puțin.
Cât ai aici? O sută sau două sute de mii? Un milion?
Dacă ai investi într-un fond mixt, ai diversifica.
Ai putea câștiga 8% pe an, adică 80.000 de euro.
În zece ani, ai câștiga 800.000 de euro fără să faci nimic.
Nu! Ușurel!
Studiezi economia mergând pe bicicletă?
Nu o să crezi, dar am fost alt om cândva.
Un om licențiat în economie.
- Rușine! - De necrezut!
- Ar trebui să vă concedieze pe dv.! - Ca sclavii!
Lucrez de zece ani aici. Și tata, și bunicul au lucrat aici.
- Vindeți-vă vilele! - Calmați-vă!
Vă amintiți nopțile și orele suplimentare?
Calmați-vă!
- Vindeți-vă vilele și nu ne concediați! - Grevă!
Grevă!
Ce ai făcut?
Când investitorii sunt indeciși,
trebuie să angajezi, nu să concediezi. Pare că dăm faliment!
Așa sigur dăm faliment!
- Redaelli mi-a spus… - Ce ți-a spus?
Presa va afla mâine, dacă nu chiar în seara asta.
Știrea s-a aflat.
- Vom vinde. Îmi pare rău! - Nu!
Retrage bani din conturile elvețiene! Vom cumpăra noi acțiunile.
Trebuie să menținem acțiunile la un nivel de siguranță.
Acum, Mario!
Cu cinci minute înainte să se închidă bursa. Ce buni sunt rușii!
- Ce tot spui? - S-a terminat, Cesare. Ai pierdut.
Fabrica a fost cumpărată de Ivanov. Are 53% dintre acțiuni.
Hai să ne calmăm, tată!
Adu niște apă! Nu vezi că îi e rău?
Respiră!
Nu mai primesc ordine de la nimeni.
Știrea va ieși mâine, dar…
Eu sunt noul președinte.
Tu i-ai dat pontul.
E o ilegalitate.
Da, dacă nu ar fi fost Damiano de-aici.
- Astea sunt semnăturile lui. - M-ai trădat, m-ai înșelat!
- Nu vei scăpa cu asta! - Destul! Moș senil!
- Ai fost… - Stâlpul tău, da.
De ce nu mi-ai dat ce meritam de zece ani?
Zece ani am ajutat compania să crească și n-am primit nimic în schimb!
Bine că ți-a venit ideea cu schimbul!
Tată, respiră!
Îmi pare rău, dar voiam ce era al meu.
Sincer. Sper să te simți mai bine.
Lasă legitimația pe masă! Oricum nu va mai funcționa.
Cheamă o ambulanță!
Stai! Sun eu pe cineva.
Veniți, ajutați-ne! Ajutor!
- A mers teribil. - Putea să fie și mai rău.
- Cum ești? - Așa și așa.
- Sângerez? - Da, vino!
- Îmi pare rău, Chicco! - Ascultă…
Nu mai suport. Mâine se va termina totul.
Nu sunt Chicco.
Sunt fratele lui.
Trăiesc viața lui de o lună din cauza unui târg stupid.
Trebuia să-ți spun, dar n-am putut.
Cum te cheamă?
Damiano.
- Când ai învățat? - M-am uitat la niște filmulețe.
Ei bine? Ce ai de spus?
Trebuie să mă gândesc.
N-ai înțeles?
„Te iubesc!
Crede-mă!”
Mâine se termină schimbul și trebuie să revin la viața mea.
Cu tine și pe Lele.
Am o casă mare. Putem locui împreună acolo.
Banii nu sunt o problemă.
Ne putem gândi la o operație, la un dispozitiv…
Poți face orice cu bani.
Ai putea fi…
- Normală? - Da.
- Cine dracu' te crezi? - Calmează-te! Țipi.
Știu. Mă crezi idioată? Sau te deranjează vocea mea?
Vrei una normală?
Îmi pare rău!
Nu vreau să schimb nimic la tine. Vreau să fiu și eu ca tine.
Scuză-mă!
Ce mai vrea acum?
Ce e?
Atac de cord? Când?
Scuze! Unde e cardiologia?
- Etajul doi, stânga. - Mulțumesc!
Ei bine?
E stabil acum, dar l-au resuscitat.
- E vina mea. - Nu spune asta!
Nu! Chiar e vina lui!
- Nu vă certați acum! - Da, uitasem.
- Chicco e favoritul tuturor. - Iar începi?
Dacă ai fi sincer, ai ști că e adevărat.
Tu ești răsfățat, iar eu îmi rup spatele.
- Și după o lună în viața mea? - O lună?
Ți-am plătit toate datoriile într-o lună.
Tu ce ai făcut? Ai pierdut compania și l-ai îmbolnăvit pe tata?
E treaz. E greu să dormi cu gălăgia pe care o faceți.
Îmi cer scuze!
- Care e Damiano? - Stai jos!
Vă rog!
Nu-ți face griji!
Bună, Dami! Vino aici!
Stai jos!
Ai dreptate.
Mereu te-am tratat diferit.
- Am fost mai dur cu tine. - E în regulă, tată. Înțeleg.
Ce înțelegi?
N-a fost ușor să-l iubești pe copilul care ți-a luat totul.
Mi-aș dori să o aduc pe mama înapoi.
Damiano…
Era să mori cu mama ta.
După ce s-a născut Chicco, mama a intrat în comă.
Era deja moartă, dar tu ai supraviețuit.
Doctorii nu mai văzuseră un copil atât de hotărât să trăiască.
Tu ești micul meu războinic.
Am greșit că te-am tratat diferit, dar știam că ești mai puternic.
Voiam să rămâi puternic.
Ca să ai grijă și de fratele tău.
- Nu erai supărat pe mine? - Nu. De ce să fiu?
Mi-ai salvat viața.
Dar trebuie să te rog ceva.
De fapt, vă rog pe amândoi.
Ce spun?
- Nimic. - Nimic? Imposibil.
Poate nu auzi bine.
Mai așteptăm două minute, apoi ne întoarcem la tata.
Îi spunem că am făcut pace și se va calma.
Ce pace? El și Redaelli au făcut totul.
Ce așteaptă să-ți spun?
„Îmi pare rău că nu te-am înțeles.
Că n-am venit cu tine când mi-ai cerut?”
Și eu ar trebui să spun: „Îmi pare rău că ți-am lăsat toată responsabilitatea.
Că ești modelul meu în viață și că te iubesc?”
Las-o baltă! N-am chef, scuze.
Deci suntem de acord că n-avem nimic să ne spunem unul altuia.
Absolut.
- Mergem la tata? - Hai!
Să văd dacă am înțeles. Ți-ai cerut scuze?
Nici vorbă. Tu ți-ai cerut scuze.
Redaelli, director executiv.
Să se termine așa? El să câștige?
Ai altă idee, geniule?
Poate.
Redaelli e metodic.
- Nerecunoscător, escroc și hoț. - Calmează-te, Damiano!
În laborator, mi-a spus că testează produsele de trei ori
înainte să le lanseze pe piață.
Câte teste trebuie să fi făcut
ca hârtia să ia foc exact în acel moment?
- Fiecare test are un registru digital. - Nu înțeleg.
Am putea demonstra că știa despre eșecul prezentării
și că a fost planificat.
- Pont ilegal. Pedepsit penal. - Nu pricep. Ce am aflat?
- Cum să-l păcălim pe Redaelli. - Dar cum intrăm în laborator?
Chiar dacă n-au schimbat parola de acces,
va fi sub supraveghere non-stop.
Tu vei fi supravegheat, nu el.
Dar putem intra doar cu retina mea. A lui nu funcționează.
Ar trebui să fii sus, acaparând atenția tuturor,
dar și jos, furând datele.
Ce am spus?
- Bună dimineața! - Bună!
Dacă-l descoperă? Bietul Chicco. Îmi fac griji.
Te rog, nu mă pune într-o poziție proastă!
- Bună dimineața, dle Redaelli! - Bună dimineața!
Mario!
Damiano.
Ce cauți aici? Dacă vrei ceartă, te avertizez…
Nu. Ceartă? Din contră.
Trebuie să vorbim.
- Nu știu ce am putea discuta. - Ai dreptate.
Prin câte ai trecut în toți acești ani…
Eu am multe să-ți spun, multe păreri de rău.
- Păreri de rău? - Te rog! Sunt în genunchi. Ascultă-mă!
Ridică-te! Să mergem în biroul meu!
Domnișoară!
- O legitimație temporară pentru oaspete. - Acum!
- Poftiți! - Mulțumesc!
- Bună! - Bună!
Am o livrare în laborator.
Sigur. Trebuie să iei liftul și să mergi la subsol.
- Suni, apoi deschid ei. - Perfect!
- Îți deschid eu aici. - Mulțumesc!
Bună dimineața, Martina!
- 'Neața! - Damiano?
Ți s-a întins tușul.
- Da? - Ți-l șterg eu.
- Mersi! - Închide ochii!
- Gata! - Mersi mult!
- Unde mi-e telefonul? - E la mine. Era în mașină.
- Mersi! Mă duc. - Cu plăcere!
- Martina, nu funcționează? - Abia ai intrat. Nu înțeleg.
Da, dar am ieșit ca să-mi iau telefonul.
- Deschizi? - Temporara e valabilă doar o dată.
Dl Redaelli îl așteaptă. Te rog!
Bine.
- Mersi! - Mersi!
Ce machiaj drăguț!
- Îți place? - Da.
N-am avut timp să schimb lucrurile.
Vreau să adaug culoare. E totul prea gri.
Tâmpitule!
- Ce? - Bună idee!
- Cu ce pot să te ajut? - Mi-e foarte greu să…
- Trebuie să mă ajuți. - Nu. Nu trebuie să fac nimic.
Ascultă! Ai avut dreptate despre tot.
- Ce vrei, Damiano? - O slujbă.
- Bună! - Bună dimineața!
M-am născut aici, Mario.
Administrator-șef?
- Da. De ce nu? - Era să uit,
postul tocmai a fost ocupat, deci…
- Muncitor necalificat. - Putem discuta.
După cum știi, facem concedieri. Trebuie să gândim logistica.
Bun venit, Damiano!
La depozit. Când erai mic, îți plăcea să folosești stivuitorul.
Gestionar de depozit? Muncitor necalificat în depozit.
Mă bag!
- Sigur! - Bună, Chicco! Unde e Damiano?
Acces interzis.
Calmează-te!
Ce credeați?
Ce credea fratele tău? Că tu nu ai creier.
Că nu mă așteptam la prostiile voastre?
Paza, ne vedem la lifturi!
Și tu vii cu mine!
Intră în computer!
Caută experimente în baza de date și descarcă documentul!
Îți scriu.
Tipărește tot ce găsești!
Înapoi la treabă! Totul e în ordine.
Am modificat modul de acces. Damiano nu poate pleca fără un cod.
E închis înăuntru.
Bine.
Haideți, luați-l!
Damiano Zotagi.
Un mic șoricel prins…
- Ea cine e? - Damiano a luat deja ce căutam.
Pont ilegal. Te-am prins, Redaelli!
Ați greșit, n-am făcut nimic.
- Damiano Zotagi e vinovatul! - Urmează-mă!
- Hoțul! - Am lucrat aici zece ani.
Rușine!
GARDA FINANCIARĂ
Ai văzut?
ZONĂ SUB SECHESTRU
Vicleanul a fost înșelat de idioți.
N-avem ce sărbători. Compania a fost confiscată.
Nu o puteți răscumpăra?
Am putea încerca la licitație, dar cu ce bani?
Am pierdut totul.
Am putea face rost de bani din altă parte.
UN AN MAI TÂRZIU
Vă rog, dle președinte!
- Este în regulă, domnule? - Excepțional!
- Ca orice faci tu. - Mulțumesc!
- Și pentru asta. - Nu. Nu-mi mulțumi, Mario!
A fost ideea lui Damiano.
Nouă ne place să fim oameni corecți.
Poate n-am fost îndeajuns de corect cu tine.
Dle președinte!
De ce mi-ai cerut să mă îmbrac ca un idiot azi?
Vi-l prezint pe dl Pageet azi.
Indian, plăcut, formal, dar bogat.
- La noi, contează cum te îmbraci. - Da? De ce biroul tău e mai mare?
În postura dv., trebuie să zâmbiți, să emanați siguranță și optimism.
Nu vă convine profitul?
E dublul a ce v-a promis Damiano când v-a cerut să investiți.
Mă plictisesc. Întâlnesc idioți care nu mă interesează.
Eu zâmbesc și tu faci totul.
Oficial, eu m-am retras. Nu exist aici.
Ne vom distra
când vom avea prima întrunire de consiliu.
Acționarii de-abia așteaptă să se certe pe seama cifrei de afaceri.
Ora de vizită.
- Trebuie să fug la spital. Veniți? - Nu, nu-mi plac copiii.
- Mergi tu! - Nu știți ce pierdeți.
La ce te uiți? Fă curat!
MATERNITATE
Sunt minunați. Toți patru.
Păcat că ai tăi seamănă cu tine.
Uite cum cască Samuele al nostru!
Uite-l pe Nathan al tău, Chicco! Face același lucru.
- Îl copiază. Așchia nu sare departe. - Ce?
E evident. Amândoi avem gemeni.
Eu am doi fii, la fel și tu. Mă copiezi.
- Noi am fost gravizi primii! - Nu e o competiție.
- Dă-mi telefonul! - Ce spun?
- Vor să știe care a fost primul. - Ce bine că nu îi aud!
Când ai aflat că vrem un copil,
te-ai pus pe treabă fiindcă te gândeai la consiliul director.
- Când eu, Nathan și Lupo… - Ți-ai numit fiul Lupo?
- Ai înnebunit? - E un nume frumos.
Ofelia, spune-i că e un nume frumos, plin de aventură, fantezie…
- Dar tu… - Te gândești doar la tine.
Copiii sunt norocoși că mă au. Le voi deschide ochii.
- Numele? - Damiano.
Federico, zis Chicco.
Zi-mi despre fratele tău!
- Chiar trebuie? - Cu ce se ocupă?
- Se joacă. - Mă disperă.
Mâncarea preferată?
Are cârnați din 2012 în frigider. Poate ăia.
Filet cu sos din oameni suferinzi.
La ce sport te întrece?
- Evitarea responsabilității. - Aruncatul cu judecăți.
- Care e favoritul tatălui? - El.
E o glumă? L-ați văzut? El e favoritul.
Un aspect pozitiv al fratelui tău.
- Niciunul. - Iubita lui.
- Scuze! Eu plec. - Vino aici! Nu fugi!
- Fii serios, Damiano! - Unde pleci?
- Haide! - Te-am suportat tot filmul!
- A fost doar un comentariu. - Îți arăt eu cum arunc cu judecăți.
- Doamne! Ce bățos! - Fugi, fraiere!
SFÂRȘIT
Subtitrarea: Corina Mihaela Banu