PORODNICE
Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Koukej!
První je na světě.
Ahoj! Vítej, Federico.
No jo.
Mario, můžeš na chvíli?
Ahoj.
Doktorko, pojďte.
Promiňte, co se děje?
Damiano!
Ahoj!
- Můžu za ženou? - Nastaly komplikace.
Ale je v pořádku, ne?
O MNOHO LET POZDĚJI
Dobré ráno, Damiano. Co pro vás můžu udělat?
Kde mám svou objednávku? Celozrnný croissant s krémem z bio vajec.
Už na ni čekám sedm minut.
Vaše objednávka dorazí za pět minut.
PAPÍRNY ZOTAGI
Zapni Business a analýzy.
Dobře, Damiano.
Piazza Affari má dnes úspěšný den.
Společnost Papers Int. si dnes připsala čtyři procenta.
Zavolej ředitele.
Dobře, Damiano.
Ofelie! Kde mám tu blbou kravatu?
Obchod Mariovy kravaty je vzdálený…
Sklapni!
Damiano, co je?
Promiň, tati. To nebylo na tebe.
Viděl jsi ty hajzly z Papers?
Jsem ve firmě.
Hned jsem tam.
Ofelie!
- Tady, lásko. - Černou?
Jasně, ta je jen na pohřby. Počkej…
- Proč jsi vzala tuhle? - Zapomněla jsem se.
Dneska přijdeš pozdě?
- Nepodnikneme něco? - Moc rád. Já to udělám.
Takže ne.
Tady máte dýško.
Nic jí nedávej! Přijela o 12 minut pozdě!
- Pardon. - To ji naučí pracovat.
Zotagi, jezdit na vozidle bez technické prohlídky se nesmí.
- Slezte z toho. - Říkal jste, že je prošlá dva týdny.
- Dva roky, Zotagi. - Aha, roky.
- Ten čas letí… - Slezte z toho, prosím.
Promiňte. Kdybyste mě nechal jet…
Kdybyste mě nechal doručit tuhle zásilku, hned bych si dojel za chlápkem, co to…
- Nechal si to prohlídnout. Mechanikem. - To vozidlo vám zabavuji.
Dobře.
Nedoručím to. Nedostanu dýško a nevydělám si.
- Promiňte! - Kam to jedete?
Vraťte se!
PAPÍRNY ZOTAGI
- Dobré ráno, pane Zotagi. - Můj otec?
- Prezident je ve výrobě. - Dobře.
- Do kanceláře. - Jistě.
Pozor! Vidíš, jaké to dělá chyby? No tak!
Zkontroluj SIM. Až odsud vidím, že je potřeba ji vyměnit.
- Je devět ráno. Už jsi unavený? - Pardon.
Příští týden jdu na ultrazvuk Nemohla bych…
Tati! Promiň. Přijel jsem, jak rychle to šlo.
- Co chtějí? - Ivanov přišel s nabídkou a já odmítnul.
- Damiano, jsi připravený? Můžeme? - Kam?
- Na mé oddělení. - Dneska je ta prezentace.
Nemohlo by to počkat? Musím se postarat o své oddělení.
Výzkum je budoucností, ale výroba je současností.
To je další z našich pokroků, skenování duhovky.
Jsme snad v NASA?
O tom s tebou chci mluvit.
- Vítejte, Damiano. - Pokrok.
Budoucnost společnosti je tady.
Od chvíle, kdy se laboratoř rozrostla,
stoupnul zisk o sedm procent. A kdybychom ještě zrychlili…
Promiňte.
Chicco, co se děje?
Jsi v pořádku?
Jistě, o peníze nejde.
Ano, právníka samozřejmě taky.
- Ano, vrátíš mi to, až budeš moct. - Ne. Dovolíš?
Nedostaneš ani cent. Špatné číslo.
Neukázal se 15 let. Jen si z tebe dělá bankomat.
Tvůj bratr po mně nic nechce.
Nemohli bychom…
Nic nechce, protože mu všechno dáš.
Pořád mu dáváš kapesné?
Bude to vteřinka.
- Mario, máš laboratoř, kterou jsi chtěl? - Ano.
Tak nechtěj peníze. Vyrábíme papír, ne lék na rakovinu.
Mám důležitější věci na práci.
Damiano!
Cesare, ty s tím souhlasíš?
- Tak co? - Víš, že si tě moc vážím.
Nevím, co bych si bez tebe počal.
Ale já už o tomhle nerozhoduju.
- Prodáš to celé Rusům? - Ne.
- Já myslel, že… - Mario, není mi dobře.
Doktoři mi řekli, ať z firmy odejdu.
O tomhle rozhodnou mí dva nástupci.
- Dva? - Ano.
Vyrazil jsi mi dech.
Nevím, co na to říct.
Chicco sice nemá zkušenosti, ale má odhodlání.
Damiano se od něj může učit.
- Od Chicca. - A naopak.
„Než někoho začneš soudit,
zkus tři měsíce chodit v jeho botách.“
To říkali Siouxové.
Ty dva se nenávidí, protože se vůbec neznají.
Kdyby se znali tak, jako je znám já, spolupracovali by spolu.
Už nevím, co s nima mám dělat.
Přišla jejich chvíle.
- A co já? - Ty jsi pilířem naší společnosti.
Neboj.
Beze mě by byli dávno na dlažbě.
A ten senilní dědek mi tu káže o botách!
Líp se poznat.
Boty Siouxů.
Za co tu jsi, Franchino?
Já nejsem Franchino.
Franchina jsem zabil.
Zotagi.
Máš kliku. Jsi volný.
Dobrý den, Chicco. Jsem Mario Redaelli. Pracuji pro tvého otce.
Nechtějí mě dát k soudu? Není lepší to neřešit?
Obvinění stáhli.
Tvůj táta ti chce něco říct.
Tati?
- Ne. - Ahoj, bráško.
- Co tu dělá? - Sedej.
- Musíme si promluvit. - Ani nápad.
- Půjdu ven a až se vrátím, už tu nebude. - Nikdo nikam nepůjde.
Bude nás tu držet jako rukojmí? Vyhrožuje ti?
Řekl mi, ať přijdu.
Je lepší sem nechodit.
Je lehčí kousat ruku, která tě živí.
Kluci, to stačí!
Damiano, sedni si.
Jsem starý. Nebudu žít věčně.
Vždycky jsem dělal správná rozhodnutí.
Společnost připadne vám oběma.
Ale nedostane ji ani jeden, když toho nenecháte.
Chceš, abychom se usmířili? Určitě už má připravenou dýmku míru.
Díky jednomu příteli mi došlo, že slova nestačí.
Jsou třeba činy. Musíte si vzájemně porozumět.
Měli byste si vyzkoušet život toho druhého.
- Na 30 dní. - Tři Měsíce jsou tři měsíce.
Já vím, ale nejsme Siouxové. Nech mě domluvit.
Celých 30 dní budete žít životem toho druhého.
Vyměníte si zvyky, práci, oblečení a doklady.
Nikomu nesmíte říct, kdo jste. Žádné podvádění!
Jestli vycouváte, vyškrtnu vás ze závěti. Jasné?
Jinak firmu prodám a peníze pošlu na charitu.
- Nabídek k prodeji mám spoustu. - Cože?
On se ničeho nevzdá. Chce si žít svobodně. Chápeš?
Spí venku, na záchod chodí do pole.
Kup mu stan a bude mít radost.
Má vlastnosti, které tobě chybí.
Chicco má vlastnosti parazita.
Chceš nechat všechno v rukou někoho, kdo… Čím se to vlastně živíš?
Hraješ na bonga?
Zpíváš s kamarády na nádraží Kumbaya?
Vypni ten telefon. Bavíme se tu. Ani se nesoustředí.
- Damiano, to stačí. - Já vím, ale…
- Nech toho. - Promiňte.
Když budu žít jeho životem, on bude žít mým?
Přesně tak.
Tak počkat.
NEZAPOMEŇ NA PATNÁCTÉHO!
- A kdy se vyměníme? - Tak za měsíc?
Nešlo by to dřív?
Co třeba desátého? Nebo nejpozději patnáctého?
Líbí se mi tvoje nadšení. Já jsem pro.
Jestli chceš firmu, měl jsi zůstat a nejezdit do Jižní Ameriky.
Už zase? Zval jsem tě přece, ať jedeš se mnou.
- Kdo by řídil společnost? - Bál ses opravdového života.
Radši jsi zůstal tady a hrál sis na mučedníka.
- To jsi celý ty. - Bál jsem se opravdového života?
Loni jsem spravoval kapitál ve výši deseti milionů.
- Cos dělal ty? - Taky jsem toho dost spravoval.
Uvidíš, jestli to je jednodušší než předstírat, že jsi podnikatel.
Nechal jsem ti vyrobit brýle.
- A náramky. - Dej na ně pozor.
Tenhle mi dal thajský mnich. Každý z nich připomíná dobrodružství.
- Chytré hodinky. - To radši umřu.
- Vezmi si je ty. - Ne.
Díky.
Sluší ti to takhle. Nebýt to já, pozval bych tě na rande.
Já jsem připravený do rakve.
Pane Ivanove.
Nasedněte.
Zotagi na to skočil. Už se vyměnili.
- Na jak dlouho? - Bude to kratší.
Za měsíc akcie klesnou.
Ale…
Musíte dodržet naši dohodu.
Až koupím Zotagi, udělám z tebe výkonného ředitele.
- Je tu něco cenného? - Ta pohovka je Jan Wiks.
- Stála balík. - Něco, co můj bratr může ukrást.
No tak, Ofelie!
- Nemůžu jet s tebou? - Ne, ale neboj.
Přes den bude v kanceláři a spát bude v pokoji pro hosty.
- Budeš v bezpečí. - Jak to myslíš?
Tohle je nové heslo k trezoru. Schovej ho.
Jak moc je nebezpečný?
Táta pro něj musel ráno poslat na policii.
Nedělej si z něj hlavu.
Vůbec si ho nevšímej. Měsíc uteče rychle.
A ještě něco. To nejdůležitější.
Tu zlatou kreditku. Tvoji. No tak.
Super.
To snad není možný.
- To není možný! To má být vtip? - No…
- Míč! - Tohle je tvůj nový domov.
Neboj. Už několik měsíců tu nikoho nezabili.
Míč!
Dobře. Tak za mnou.
Jsme tady.
Co jsi udělal?
Nic.
- Takže jsme na 15. domluvení? - Ano.
Změnil sis vousy a vlasy.
Dobrý. Takhle ti to sluší víc.
- Kdo to byl? - Nevím, ale skočil na to.
Takže…
tady máš peněženku.
Klíče a tady je mobil. Budou ti na něj chodit objednávky.
- Chodí mi objednávky do aplikace? - Jo. Rozvážíš jídlo.
Přihlásíš se, počkáš na objednávku, přijmeš ji a doručíš.
A za to ti zaplatí.
Výhodou je flexibilní pracovní doba.
Nebudeš se chtít vrátit.
Tak tohle je šesté patro.
Tady bydlíš. Žluté dveře, červený klíč. Prosím.
- Tady musím měsíc bydlet? - Ano.
Trochu bohémské, ale…
Je tu i pračka, ale nefunguje.
Už funguje.
Tak já půjdu. Uvidíme se zítra, až ti začne směna.
Dobrou noc.
Promiňte!
Je tu někdo?
Je někdo doma?
Ahoj, jsem Chicco. Ty asi budeš přítelkyně mého bratra.
Moc mě těší.
Všichni jsou tu moc milý.
Kde jsou sakra pojistky?
Kdo je?
Ano?
- Hej! Opatrně! Kam mě to táhneš? - Světlo!
Mně taky vypadl proud. Co chceš?
Ty!
- Co? - Kvůli tobě to vypadlo.
- Kvůli mně? - Máme jedny pojistky.
Je to jeden byt, ale rozdělený. Určitě nelegálně.
Zapomněls, že neslyším?
Musím ti odezírat ze rtů, idiote!
Omlouvám se!
A je to.
Agato, nahodil jsem to.
Co se děje? Utahuje si z tebe?
Řekni matce, že je mi jí líto…
Řekni to mně. Jsem hluchá, ne hloupá.
Vypadá snad jako můj syn? Říkala jsem ti, že je to brácha.
Nauč se poslouchat, feťáku.
- A oprav ty blbý pojistky. - Jak to mluvíš?
- Přeju pěkný večer. - Debile!
Výborně, chlapče.
Kam jsem se to dostal? Do blázince?
Skoro jsi to zvládnul. Tohle je Mimmův stánek.
Chicco čeká na objednávky mezi kamarády.
- Měl bys jet Chicca zkontrolovat. - Řekl jsem mu, ať si dá načas.
- Tak si to projdeme. Jak mě přivítáš? - „Čau, kámo, jak to de?“
- Co řekneš, když se ti bude něco líbit? - „Hustý!“ „Pecka!“
- A když řeknu: „Podej mi špeka?“ - Pošlu tě do háje.
Restaurace, hotel, příjemná masáž.
Teda ne. Nejdřív masáž, pak restaurace a hotel.
Tohle je…
- Málem jsem zapomněl. - Co?
Dej mi zlatou kreditku tvé holky.
Nechal jsem ji zablokovat.
Nechci, abys měl problémy, až ji použiješ.
- Hezký den, Chicco. - Díky.
Ne!
Mýdlo!
Díky.
Asi bychom se mohli oficiálně představit.
Promiň. Chicco.
Ne!
Nepomohla bys mi s kravatou?
Málem jsem tě bez vousů a s krátkými vlasy nepoznala.
- Mrzí mě ten moped. - Taková smůla.
- Tvůj lakomej brácha ti nic nedal? - Všichni jsou stejný.
Čím víc peněz, tím větší jsou idioti.
Já ale…
Můj brácha tvrdě dře. Proto má peníze, na rozdíl od vás.
Idioti.
Promiň, neviděl jsem tě.
Nic si z toho nedělej. Je tu už měsíc a nikým se nebaví.
Ty neodpovíš?
Proč mi koukáš do telefonu? Už to nikdy nedělej.
Je tam tlačítko s nápisem „Odmítnout.“ Zmáčkneš ho a je to. Hračka.
Když myslíš.
Salita al Monbeu. To je daleko.
- Přijmu to. - Když myslíš.
Škrtí mě to. Jak to děláš? Musím to nosit?
Máš schůzky s klienty.
- Dobrý den. - Akcionáři.
Musíš být úplně jako bratr. Zapracuj hlavně na detailech.
Neustále musíš nosit brýle.
Tvůj prsten má Damiano. Nesahej si na prst.
Pravda.
- A musíš přivírat oči jako on. - Už jako malý jsem ho dokázal hrát.
Takhle přivírá oči, takhle se dívá zle. Umím ho dokonale.
Tak pojď.
- Musíme zapracovat na slovníku. - Co?
Jak mluvíš.
Musíš používat anglosaské výrazy jako on, abys působil důležitě.
- Umíš anglicky? - „Pero je na stole.“
Vím, že ti to celé přijde jako fraška. Kravata, podávání rukou.
Máš pravdu. Jsme trochu chytřejší opice, co se nehádají o banány,
ale o místo na trhu. Celé je to hra.
Jestli chceš přežít, musíš znát pravidla.
Pravidla.
Vždycky jsem měl čuch na lidi.
Líbíš se mi, protože máš mozek a srdce.
Oba si myslíme o mém neschopném bratrovi to samé.
Je to tak?
Řekni pravdu.
Touché.
Líbíš se mi, chlape!
- Tati! - Chicco.
Damiano, tak rád tě vidím v práci.
Takový elegán. Sluší ti to.
Chtěl jsem tě přivítat a říct ti, že jsem v tebe měl vždycky důvěru.
- Vím, že mě nezklameš. - Díky.
Nechám tě s Mariem. Provede tě tu.
Pecka.
S radostí, šéfe.
Ať to jde.
Jdeme. Kolik milionů jsme dneska vydělali?
- Čekám už hodinu a půl. - Mohl jste si vybrat bližší pizzerii.
Maximálně čekací doba je šest minut.
Jede se sem dlouho,
když dodržujete předpisy a stavíte na červenou.
- Jestli je ta pizza studená, nechci ji. - Ten tón si odpusť. Jsi děcko.
Jsem designér, ne otrok, tak se mnou laskavě mluv slušně.
Otrok? Jak se opovažuješ?
Takže tu pizzu nezaplatím a ani ti nedám dýško, dobře?
Čau, otroku.
Pojď za mnou.
Tohle je moje království. Oddělení výzkumu a inovací.
Vítejte, pane Redaelli.
Skenování duhovky.
- Hustý! Bude to fungovat i na mě? - Bohužel ne. Prosím.
Je tu zima.
Dobrý den. Dobrá práce.
- Jde vám to skvěle. - Tady zkoumáme nové produkty.
- Jaké? - Recyklovaný papír.
Stroj na látkovou strukturu.
Každý produkt třikrát otestujeme, než jde do prodeje.
A tohle jsou věci, které tvého bratra nezajímají.
Co to je?
Zkoumáme produkt, který by mohl změnit celý trh.
Papír, který se netrhá. Po použití se umyje a dá se použít znovu.
Vydělali bychom miliony a ještě ulevili planetě.
- Papír, který se netrhá. - Tvému bratrovi je to ukradené.
Je to riskantní. Tvůj bratr o ten vynález nestojí.
Ale to není úplně špatný nápad.
Ahoj, kluku. Zavoláš mi svou sestru? Díky.
Je tu soused.
Nerad ruším. Vaříš?
- Hezky to voní. - Co chceš?
Vykročili jsme špatnou nohou. Chtěl bych se ti znovu představit.
Jsem Dam… Chicco.
- Damicco? - Chicco?
Já vím. Dělala jsem si z tebe srandu. Představil ses mi před měsícem.
- Já jsem pořád Agata. Čau. - Počkej, Agato.
Pozoroval jsem tě. Jsi chytrá holka.
A v kuchyni ti to jde. Jsi šikovná.
Chci ti dát příležitost. Chceš to zkusit?
Mám z několika důvodů zablokované fondy.
Za měsíc ti dám tolik peněz, kolik budeš potřebovat. Ale mezitím…
bys mi mohla obstarávat něco k jídlu, ale ať to není tučný.
A občas bys mi mohla domů přijít uklidit.
Ofelie! Promiň, že ruším. Omlouvám se.
Nemáte doma televizi?
Jestli se bude akciím dařit…
Promiň.
Nemohla bys tam pustit něco zábavnějšího?
Příliš se jim nedařilo…
Demonstrace…
Už jsem to pokazil.
Super! To bude film!
- Nech to tam. Chceš se koukat se mnou? - I když to je romanťárna?
Děláš si srandu? Ty mám nejradši. Tak pojď.
Dej si!
Ještě.
Chutná?
Příště ho udělám já.
Čau.
Ahoj.
Rozbila se mi aplikace. Nefunguje.
- Přestaň mluvit jako idiot. - Promiň.
Přišel jsi o možnost pracovat v tomhle časovém rozmezí.
- Přednost dostali ti, co to berou vážně. - Nikdo to nebere vážněji než já.
Píšou, že jsi odmítnul objednávky nebo žes je nedoručil.
- Dobře. Co mám dělat? - Zarezervuj si další okno. Koukej.
ZMĚNIT OKNO
Zbyly okna jen od tří a od pěti. To nikdo nic nechce.
To všichni ještě tráví.
- Čau. - Ahoj.
Opatrně!
Jedeme!
To je krása. Koukej!
Dobré ráno, chlapci. Všechno v pořádku? Jak to jde?
- Jde to dobře? - Pojď do kanceláře.
Počkej chvíli.
Tak povídejte.
- Prosila jsem, jestli bych mohla… - Ano.
Jak se jmenuješ?
Magnolfiová. Známe se už od…
- Co se děje, Magnolfiová? - Chci se zeptat na ten ultrazvuk.
- Minule jste moc… - Jsi těhotná? To je super!
Jistě, jen jdi. Nedělej si starosti. Ještě někdo mi chce něco říct?
Nech toho.
- Proč? - Takhle se nikdy nechová.
- Dnes se probudil s trochu lepší náladou. - Šéfe, Calvi.
Vyměnil jsem SIM kartu u toho přístroje,
ale ten profil pořád není dokonalý.
To zní jako problém.
- Pan Zotagi dneska nemá čas. - Počkej!
Dneska to zkusíme udělat jinak. Nebudu vám říkat, co máte dělat.
Představte si, že je to hra. Nestyďte se.
Kdo ví, jak pomoct Calvimu?
- Prosím. - Co zkusit rekalibrovat kalandr?
Geniální! Má ještě někdo problém? Od toho jsme tady.
To je moc.
Něco zkusíme.
- Ano? - Dnes je 15.
Ano, je. No a?
Co je to za chování?
Co to má být?
Kde jsou mý prachy? Dva měsíce za nájem je dost.
- Takhle to nepůjde. Chápeš? - Naprosto.
Kdybyste počkal tři týdny, můj bratr…
Bratr?
Promiňte. Jste pan…
Pelacani.
Pane Pelacani, víte, že jste se mi vloupal do bytu?
Jestli chcete nájem, musíte poslat oficiální dopis.
Po 30 dnech můžete přinést soudní příkaz k zaplacení.
Po dalších 30 dnech se můžete obrátit na soud
a požádat o ukončení smlouvy.
A teprve až poté můžete přistoupit k vystěhování.
Radši byste měl začít, úřady jsou pomalé.
Nevím, co jsi udělal nebo kde ses tyhle hovadiny naučil,
ale ze mě idiota dělat nebudeš.
Já vím, kdo jsi.
- Přivažte ho. - Cože?
Kam mě chcete přivázat?
- Opatrně. - Chicco.
Pusťte mě!
Dost!
Pomoc!
Pomozte mi!
- Chicco? - Pomoc!
- Blbec jeden. - Pomoc!
Pomozte mi!
Agato!
Do hajzlu!
Agato!
Vytáhni mě!
Musíš pořádně vyslovovat. Nerozumím ti!
Kurva! Vytáhni mě!
- Drž mě! - Dobře.
Opatrně.
Žiju!
Ten drát je zničený a vyhazuje pojistky. Měl bys ho vyměnit.
To je tu normální, že tu lidi věší z budovy?
Bydlíš tu dýl než já.
Víš, co Pelacani dělá dlužníkům.
To vím moc dobře.
Děkuju.
- Měl bys ho vyměnit. - Děkoval jsem ti, žes mě zachránila.
Díky.
- Super! - Pecka!
Vážně jsi byl ve vězení?
Ve vězení? Párkrát jsem byl na policii.
Ukradl jsi něco?
Ukradl? Spíš jsem si půjčil.
Vždycky jsem pracoval. Dělal jsem všechno.
Hotelového portýra, roznášel jsem letáky, barmana.
Teď jsem řidič.
- Vím, co si myslíš. - Co si myslím.
To co všichni. Že jsem černá ovce rodiny a idiot.
Vykašlal jsem se na život ve vile, na firmu.
Co jsem měl dělat? Chtěl jsem být svobodný.
Nejsi idiot.
Damiano říká, že jsem trochu hloupá, tak se možná pletu.
Co to říkáš? Nejsi.
Je to tak.
Lidi si pletou hloupost s laskavostí.
- Připijeme si na idioty a černé ovce. - Na idioty a černé ovce.
Jsi kriminálník! Chtěli mě zabít!
Potkal jsem Pelacaniho. Pověsil mě u tebe doma z balkonu!
Díky, nic nepotřebujeme.
Haló?
Blbec! Haló!
- Kdo to byl? - Call centrum.
Super Damiano. Neustále si ze mě dělá srandu.
Už se nebudete muset nikdy doprošovat.
- Máte na to právo. - Díky, pane… teda Damiano.
Ještě jedna základní věc. Nikdy šéfovi neděkujte.
To šéf by měl děkovat vám. Tak jo.
Chci s tebou mluvit. V soukromí.
Tak jo, lidi. Dobrá práce.
Tak co? Jak to vypadá s odbory?
- Špatný, co? - Přišly závěrečné reporty.
Firma je na tom velmi špatně.
Můžu za to já?
Vysvětlím ti to. Koupil jsem všem na firemní kartu jogurty.
- Vrátím to. - Úpadek je dlouhodobý.
S tebou to nemá nic společného.
Co na to řekl táta?
Ten nic neví. Nechtěl jsem ho rozrušit.
- Aha. Co bys udělal? - Jsem jen technik.
Tvůj bratr byl vždycky velmi opatrný.
Jestli chceme firmu zachránit, potřebujeme nějaký dobrý nápad.
Já nevím… Inovace v našem oboru,
což je papírnictví.
Papír je obor, který krize neohrozí.
Nepřizpůsobuje se pohybům trhu. Netrhá se…
Netrhá se.
Papír, který se netrhá. To je super nápad.
- Jo! - Ano. Teda ne.
- To by bylo velmi odvážné. - Jestli jsi to doteď neudělal…
Promyslím to. Není to špatné.
- Měli bychom zavolat Damianovi. - Ne, kašli na něj.
Tak poslouchej.
Mohli bychom to udělat takhle.
Vše je zařízené. Je to otázka týdne, maximálně dvou.
Připravte se.
Zase ti to dneska nešlo?
Jak mi to nešlo? Dřel jsem jak kůň.
- Kolik jsi najezdil? - Celkem 32 kilometrů.
Dobře, jen čtyři dodávky.
Ale zboží se nic nestalo.
A dýška?
Nula.
Takže ti to nešlo.
Hele, génie, zapomněl jsi zbytek rovnice.
Jak to můžeš vědět? Jsi jen poslíček.
Takže, 33…
Sem patří nula, sem šestka.
Já že jsem poslíček?
Hej!
Pořád chceš, aby ti někdo vařil?
Damiano si vzal svou sekretářku?
Jsme jen zasnoubení, ale letos se prý vezmeme.
- To už říká tři roky. - Proč už nepracuješ?
Dami nechce.
Nechybí mi to. Sekretářka pořád poslouchá, jak se lidi hádají.
- Kdo? - Damiano a Mario.
- Redaelli? - Jo. Nebylo to nic hrozného.
Tvůj táta vychoval Maria jako svého třetího syna.
Podle mě Damiano žárlí.
Neřekli mi to, ale sekretářky mají na tohle nos.
Jak to končí, když si nejdeš za sny? Svět přijde o skvělou sekretářku.
- Já snila o něčem jiném. - Vážně?
U nás doma jsem plachtila.
- Vážně? - Jo.
Ale Damiano má mořskou nemoc, tak nikam nejezdíme.
Víš co? Tenhle týden se půjdeme projet.
- Vážně? - Jasně.
A o čem sníš ty?
Chci dokázat tátovi a Damianovi, že něco dokážu.
Teď to vydělíš čtyřma a máš výsledek.
Jsi chytrej.
Pryč s těmi sešity.
To krásně voní. Co to je?
- Zbytky. - Africká specialita.
Zbytky ze zbytků.
Nerozumíš, když se ti to hodí.
Dorozumíváte se gesty?
Říká se tomu znaková řeč. Učíme se to.
Nenaučili tě to, když jsi byla malá?
Kdo by mě to naučil? Naši nevěděli, co s tím.
Máma chtěla něco udělat, ale umřela.
A táta… je lepší se od něj držet dál.
Díky.
Četl jsem, že implantáty dokážou divy.
- Já jsem v pohodě. - Znám pár doktorů…
Nepleť se do toho.
Promiň, nechtěl jsem tě urazit.
Dobře.
Díky za večeři. Už půjdu.
Uč se zlomky, neumíš je.
- Díky. - Dobrou noc.
Jez pomalu.
Tak jsme tu.
Jdi za Zotagim, ať má další varování.
Já si na hlavu srát nenechám.
Tentokrát mu rozbiju držku.
Lele!
Lele, otevři! Pusť mě dovnitř!
Agata říká, ať jdeš domů a neotravuješ.
Otevři! Udělám za tebe gramatiku!
- A fyziku. - Dobře, tu taky.
Zavři!
Agato, promiň. Venku jsou Pelacaniho gorily.
- Můžu tu přespat? Zabijou mě. - Lehni si na gauč.
- Super. - Dones mu polštář a deku.
- Tady máš. - Díky.
- Zítra uděláme tu fyziku. - Jdi spát.
Vyčisti si zuby.
To stačí. Zítra to dodělám.
Dobrou noc.
Dobrou.
Tys byl v kuchyni?
Cože?
Chicco má problém.
- Potřebuje peníze. - No a? To my všichni.
Kdybychom se dohodli a odmítli první donášku, připadly by jemu.
Proč mu máme pomáhat? Poslední dobou se chová jak blbec.
To je pravda.
Kolikrát ti hlídal syna, když jsi měla směnu?
Ivane, když jsi měl po rozchodu, strávil s tebou celou noc.
On by to pro nás určitě udělal.
Už jede.
- Co? - Dneska je tvůj den.
Když budeš jezdit, třeba budeš zase milejší.
Cože?
Poděkuj svý holce, který se tě zželelo.
A začni šlapat.
- Jeď! - Už jedu!
Ahoj. Díky!
Dámy a pánové, posaďte se. Vysvětlím vám…
Ne, počkej. Narovnej se.
Papíry do ruky
Brýle.
Dámy a pánové, naše zisky klesají.
Znamená to jen jedno.
Musíme investovat do nových technologií a nových materiálů.
- Tady. - Například…
Papír, který se dá umýt a znovu použít.
Revoluční materiál. Čistý, spolehlivý, lehký.
Jste našimi nejváženějšími investory.
Jak na tom jsme?
Musíme investovat.
Musíme znovu rozjet prodej.
Je naší povinností investovat do nových technologií.
Například do papíru.
Můžeme zastavit? Je čas znovu zvednout prodeje.
Dnes vám tu představuji náš nový projekt.
- Díky. - Díky.
Papír, který se netrhá.
Celkem jsi ujel 64 kilometrů, udělal 32 dodávek a dostal 31 dýšek.
- To docela ujde. - Zelenáč.
- Cože? - To byl vtip.
- Moje nohy, záda… - Dělám si srandu.
- Tady máš. Ať jde Pelacani do háje. - Díky.
PAPÍRNY ZOTAGI
- Všechno je zařízené? - Ano.
- Synu. - Ano.
- Ušlo mi něco? - Všechno jsem zorganizoval.
- Co je to za prezentaci? - Jen se koukej.
- Ty víš, o co jde? - Dámy a pánové.
Pojďte blíž, prosím, ať můžeme začít.
Trochu atmosféry, prosím.
Naše výsledky se začaly zhoršovat.
Jste našimi nejváženějšími investory a měli byste to vědět jako první. Ale…
Co dělat, když obchody nejdou?
Když vám začne docházet dech. Zastavit? Ne.
Máme přestat šlapat? Ne.
Dáte si čokoládovou tyčinku, pivo
a začnete šlapat znovu. A naplno.
A já vám nyní představuji vaše pivo.
Dámy a pánové, co je to? Toto je budoucnost.
Papír…
co se nedá roztrhnout a odolá přírodním vlivům.
Papír, který můžete umýt a znovu použít.
Revoluční materiál. Spolehlivý a silný,
jako jsme my, Zotagiovi.
Materiál s obrovským potenciálem.
Nábytek, hračky, a…
Zatleskejte mé přítelkyni.
Ofelia.
PAPÍRNY ZOTAGI NOVÉ ZAČÁTKY
A oblečení.
Toto jsme vyrobili exkluzivně pro ni.
Nechci, abyste potvrdili své investice.
Žádám, abyste je zdvojnásobili.
To je ale horko.
Společně vytvoříme nový, čistější svět.
- Bohatý na… - Plameny!
Tohle přirovnání jsem nemyslel.
Kdybychom měli kouzelný papír, proč bychom ho neprodávali?
Je to moje chyba.
Věděli jsme, že je ta molekula nestabilní. Měl jsem mu to vymluvit.
Ne, má pravdu.
Je to jeho chyba. Měl být zodpovědnější.
Jako Damiano. Já to chápu. Nemusíš pokračovat. Pardon.
Ta výměna byl velmi hloupý nápad.
Ať se Damiano vrátí.
Jistě.
Chicco má ale víc úspěchů než chyb.
Byl odvážný.
Je schopný nést za své chyby zodpovědnost.
Kolikrát jsme udělali chybu? Já, Damiano, ty?
Kolikrát jsme chtěli druhou šanci?
Dostal jsi druhou šanci.
Přesvědčil jsem ho, ať si dá dva dny volno a nechá tě být.
Já o žádnou druhou šanci nestojím.
Táta má pravdu. Nejsem Damiano.
Víš, co by Damiano udělal na tvém místě?
Začal by křičet a říkat, že za to můžu já.
Ale ty jsi byl upřímný.
V podnikání je upřímnost a schopnost se obětovat
největším zdrojem příjmů.
Spousta investorů bohužel vycouvala.
Nejdřív to říkám tobě.
Překonáme to jedině drastickým škrty v každém oddělení.
Škrty? V jakém smyslu?
Nemůžu si snížit plat?
Já vím.
Propouštět není snadné.
Vyžaduje kuráž a smysl pro spravedlnost.
Za týden se vyměníte zpátky. Damiano se o to postará.
Ne, chci to udělat.
Zaslouží si, aby je vyhodil někdo, kdo je zná jménem.
- A ví, jaké to je být vyhozen. - Ano.
ZAMĚSTNANCI
Dej mi na to pár dní.
On se ti fakt líbí. Vypadáš skoro jako ženská.
- Vypadni. - Nerozčiluj se.
Smát se.
Brečet.
Hrát si. Tančit.
- Ahoj. - Vypadl ti proud?
Ne, to je kvůli Pelacanimu, aby si myslel, že tu nejsem.
- Co je? - Pojď se mnou.
Dobře.
Počkej, zavři oči.
- Pojď. - Dobře.
Už tam budeme.
Za chvíli budeme u schodů, tak nespadni.
První. Pomalu. Druhý, třetí.
Dobře. Ne, počkej. Promiň.
Počkej tady.
- Už můžeš otevřít? - Jo?
Líbí se ti tu?
Mám to tu moc ráda. A Lele taky.
Hele.
Omlouvám se, co jsem ti tuhle řekl. Nechtěl jsem se ti plést do života.
Už je to dávno, co jsem slyšela svůj hlas.
Nevadí, jestli o tom nechceš mluvit.
Představ si, že by ses naposledy viděl v zrcadle jako malý.
Jaké by to bylo?
Zvláštní.
Zpočátku jsem se snažila si svůj hlas představit
podle obličejů lidí, se kterými jsem mluvila.
Ale pak mi došlo, že jsem hluchá.
Nechci předstírat, že jsem někdo jiný.
Proto se učíš znakovou řeč?
Jestli je to řeč, kterou posloucháš očima a mluvíš rukama,
tak ji chci znát.
Teď ty.
Co ti mám říct?
- Příběh. - Můj?
Kdysi dávno byli dva bratři, kteří si byli velmi podobní,
ale otec se ke každému choval jinak.
K jednomu byl velkorysý a chápavý
a na druhého byl vždy velmi přísný.
Jak otec, tak i ten malý kluk věděli,
že kvůli němu umřela jeho matka.
Zasloužil si, aby mu to odpustili.
Rozdíly mezi oběma bratry se den ode dne prohlubovaly.
Jeden začal být velmi přísný a druhý víc a víc bezstarostný.
Dokud se jednoho dne nepohádali a už se nikdy neviděli.
A pak?
No…
Jeden žil životem plným povinností.
Měl dobrý život, ale chyběla mu radost.
Druhý se odstěhoval od všeho a všech. A žije životem, který si nezaslouží.
A který z nich jsi ty?
- To je ale romantika! - Pusťte mě!
- Lele! - Víš, proč jste tak hezký pár?
- Máte toho dost společného. - Pusťte mě!
- Máte u mě oba dluh. - Pusťte mě!
- Jako dítě jsem chtěl lítat. - Nechte ho!
- Pusťte mě! - Jsi hezčí, když jsi zticha.
Zítra je poslední den. Chicco, to říkám tobě.
Chicco, pomoc!
Buď sežeň prachy, nebo dej tomu klukovi křídla.
Pusťte mě!
- Nechte ho! - Ne! Agato!
Jsi v pořádku?
To snad není možný.
Ano.
- Pořád nespíš? - Ne.
Je pozdě. Zítra nás čeká loď.
Nemůžu.
Naplánuj si sraz s holkama. Promiň.
- Máš starosti? - Je pozdě. Jdi spát.
Třeba ti budu moct pomoct.
Odkdy rozumí sekretářka ekonomii?
Stačí chvíle a je z tebe Damiano.
Jako byste si z oka vypadli.
Nech toho.
Poslouchej.
Mám tě!
Damiano.
To je můj dům.
Přišel jsem si pro pár věcí, aby ti nezlomili nohy.
Po třech týdnech je z tebe zloděj? Ještě, že jsem tu byl já.
Vyměníme se zpátky a Pelacani se o tebe postará.
Mezi tebou a Pelacanim není zas takový rozdíl.
- Vážně? - Jo. Ty jsi ještě horší.
Pelacani mi nezabil mámu.
- Cos to řekl? Cože? Zopakuj to. - Ne.
- Zopakuj to. - Nech toho!
- To stačí! Nechte toho! - On si začal.
Nevím, co se ti stalo, ale nech toho!
- A ty… - Nezačínej s tím kázáním.
Jak dlouho ti trvalo se do něj zamilovat?
Mrzí mě to.
Vlastně je to jedno.
Nemilovali jsme se už dlouho.
Ne, mrzí mě to kvůli tobě. Jsi neustále naštvaný.
Doufám, že si najdeš někoho, kdo tě bude…
S kým se budeš moct uvolnit.
Je konec.
Jestli musíš splatit dluh, pomůžu ti.
Chicco mě nezastaví.
Mně do těch vašich her nic není.
Stejně v nich vypadám tlustá.
- Bude to stačit? - Pokryje to jen jeden dluh.
Tvůj, nebo tvé holky.
Za pár dní ti splatím i svůj.
Co s tebou mám dělat, Chicco? Nemůžu tě nechat jít.
To by mi pak neplatil nikdo.
- Dobré ráno, šéfe. - Šéfe.
- Dobré ráno. - Dobré ráno, šéfe.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Nevím, jak vám to mám říct.
No…
Účetní rozvaha vypadá hrozně.
Několik investorů nás opustilo.
Několik investorů nás opustilo…
- V tuhle chvíli nemáme tolik… - Financí.
Financí.
Proto jsem se po důkladném zkoumání produktivity rozhodl…
- Rozhodl jsem se pár z vás propustit. - Co? Propustíte nás?
- Přečtu vaše jména. - Že se nestydíš, Zotagi!
- Zavoláme odbory. - Předstíral jsi, že jsi náš kamarád!
Taková nespravedlnost!
Stávka!
Pane Ivanove, připravte se. Už to přišlo.
Styď se!
Vyber si nohu, bez který se obejdeš, a ukončíme to.
Dobře, vezmeme obě a nebude si vybírat.
Ne! Stůjte!
Hele, vím, jak ti zaplatit.
Vím, jak ti sehnat mnohem víc, než ti dlužím.
Uvědomuješ si, že ti moc nevěřím.
Proto to říkám.
Proč si schováváš všechny ty peníze tady?
Nerad je dávám z ruky.
- Banky jsou ti praví podvodníci. - Taková hovadina.
Slyšel jsi někdy o inflaci?
Ty peníze ti každým dnem ztrácí na hodnotě.
Kolik tu máš? Sto tisíc? Dvě stě? Řekněme milion.
Kdybys je investoval do smíšených fondů s diverzifikací,
ročně by ti to vyneslo osm procent. To je 80 000 euro.
Za deset let by sis vydělal 800 000 úplně bez námahy.
Ne! Opatrně!
Studoval jsi ekonomii, než jsi začal jezdit na kole?
Nebudeš tomu věřit, ale býval jsem někdo jiný.
A mám titul z ekonomie.
- Hanba! - Neskutečný!
- Vyhodit by měli tebe! - Jako otroci!
Pracuju tu už deset let. Jako můj táta i děda.
- Prodejte svoje vily. - Uklidněte se.
Pamatujete, jak jste chtěl, abych bral směny navíc?
Uklidněte se.
- Nevyhazujte nás. Radši prodejte vily. - Stávka!
Stávka!
Co jsi to provedl?
Když si investoři nejsou jistí,
musíš nabírat, ne propouštět. Vypadá to pak, že zkrachujeme.
A pak fakt zkrachujeme.
- Redaelli mi řekl… - Co ti řekl?
Zítra to zveřejní, jestli ne už dneska večer.
Už to uniklo.
- Prodáváme. Mrzí mě to. - Ne.
Vyberte ze švýcarských účtů. Vykoupíme se.
Musíme udržet akcie na bezpečné hranici.
Teď, Mario!
Do pěti minut zavírá burza. Ti Rusové neztrácejí čas.
- Co to říkáš? - Je konec, Cesare. Prohrál jsi.
Papírny Zotagi koupil Ivanov. Vlastní 53 procent akcií.
Tati, uklidni se.
Dej si vodu. Nevidíš, že je nemocný?
Dýchej.
Nenechám si od nikoho rozkazovat, Chicco.
Zveřejní to sice až zítra, ale…
Já jsem nový výkonný ředitel.
Insider trading.
To je zločin.
Byl by, nebýt tady Damiana.
- Jsou to jeho podpisy. - Zradil jsi mě a podvedl!
- To ti neprojde. - Ticho, senilní dědku!
- Byl jsi… - Tvůj pilíř.
Proč jsi mi deset let nedal to, na co jsem měl právo?
Deset let se mnou firma rostla, ale vděk žádný!
Je dobře, že jsi souhlasil s tou výměnou.
Tati, dýchej.
Fakt mě to mrzí, ale chtěl jsem, aby to bylo fér.
Vážně. Doufám, že ti bude dobře.
Nech mi kartičku na stole. Zítra stejně přestane fungovat.
Zavolej sanitku.
Počkej, někoho zavolám.
Pomoc! Rychle, pojďte mi pomoct!
- Dopadlo to zle. - Mohlo to dopadnout hůř.
- Jak ti je? - Jakž takž.
- Teče mi krev? - Jo. Pojď.
- Chicco, moc mě to mrzí. - Poslouchej.
Už to nevydržím. Zítra to všechno skončí.
Já nejsem Chicco.
Jsem jeho dvojče.
Měsíc jsem žil jako on, protože jsme se vyměnili.
Měl jsem ti to říct, ale nešlo to.
Jak se jmenuješ?
Damiano.
- Kde ses to naučil? - Koukal jsem na kurzy.
Tak, co na to říkáš?
Musím si to promyslet.
Nerozuměla jsi mi?
„Miluju tě.“
„Věř mi.“
Zítra výměna skončí a já se musím vrátit ke svému starému životu.
Ale chci být s tebou a Lelem.
Mám velký dům. Můžeme tam žít spolu.
Peněz mám dost.
Můžeš jít na operaci nebo ti dáme implantát…
Když máš peníze, jde všechno.
Byla bys úplně…
- Normální? - Ano.
- Kdo si myslíš, že jsi? - Uklidni se. Křičíš.
Já vím. Myslím, že jsem pitomá? Nebo ti můj hlas vadí?
Chceš mít normální holku?
No tak.
Promiň.
Já na tobě nechci nic změnit. Chci být víc jako ty.
Odpusť mi to.
Co zas chce?
Co je?
Infarkt? Kdy?
Pardon, kde je kardiologie?
- Doleva, druhé patro. - Díky.
Tak co?
Je stabilizovaný, ale museli ho resuscitovat.
- Je to moje chyba. - Ne.
Ne, je to jeho chyba.
- Teď se nehádejte. - Jasně, já zapomněl.
- Chicca mají všichni radši. - Už zas?
Kdybys byl upřímný, věděl bys, že je to pravda.
To tebe si hýčkali a já musel dřít.
- I po měsíci, cos žil jako já? - Měsíci?
Za jeden měsíc jsem splatil všechny tvý dluhy.
Cos udělal ty, kromě toho, žes přišel o firmu a táta je nemocný?
Probral se. Nebylo to těžké, když děláte takový hluk.
Pardon.
- Který z vás je Damiano? - Sedni si.
Prosím.
Neboj.
Ahoj, Dami. Pojď sem.
Posaď se.
Máš pravdu.
Vždycky jsem tě bral jinak.
- Byl jsem na tebe přísnější. - To nic, já to chápu.
Co chápeš?
Nebylo lehké milovat dítě, které tě připravilo o všechno.
Kéž bych dokázal mámu oživit.
Damiano.
Tys měl umřít s mámou.
Když se narodil Chicco, máma najednou upadla do kómatu.
Už byla mrtvá, ale tys přežil.
Doktoři nikdy neviděli, že by nějaké dítě muselo tak bojovat o život.
Jsi můj malý bojovník.
Byla chyba se k tobě chovat jinak, ale věděl jsem, že jsi silnější.
Chtěl jsem, abys byl i dál.
Aby ses postaral o sebe i svého bratra.
- Nebyl jsi na mě naštvaný? - Ne. Proč taky?
Zachránil jsi mi život.
Ale chci jednu věc.
Od vás obou.
Co říkají?
- Nic. - Nic? To není možný.
Třeba jen špatně slyšíš.
Počkáme ještě dvě minuty a půjdeme za tátou.
Řekneme mu, že jsme se usmířili, a on se uklidní.
Usmířili? On a Redaelli dělali všechno.
Co jsem ti měl říct?
„Promiň, že jsem tě nechápal?“
Že jsem s tebou nejel, když jsi mě zval?
Měl bych ti říct: „Mrzí mě, že jsem ti nechal povinnosti.“
Že jsi mým vzorem a že tě mám rád?
Ne, zapomeň. Na to nemám. Promiň.
Aspoň se shodneme na tom, že si nemáme co říct.
Souhlasím.
- Jdeme za tátou? - Pojď.
Jen si to ujasním. Ty ses mi omluvil?
Ne, neomluvil. Ty ses omluvil.
Redaelli, výkonný ředitel.
Musí to skončit takhle? Že vyhraje?
Máš nějaký jiný nápad, génie?
Možná.
Redaelli je přesný.
- Je to nevděčný podvodník a zloděj. - Klid, Damiano.
V laboratoři mi řekl, že produkty testují třikrát,
než jdou do prodeje.
Kolik testů musel udělat,
než ten papír chytnul v moment, kdy chtěl?
- Všechny testy se ukládají. - To nechápu.
Můžeme dokázat, že o té chybě při prezentaci věděl.
A naplánoval ji.
- Insider trading. To je zločin. - Jak nám to pomůže?
- Víme, jak zatočit s Redaellim. - Jak se dostat do laboratoře?
I kdyby nezměnili přístupy,
budou mě celou dobu ve firmě hlídat.
Tebe jo, ale jeho ne.
Ale duhovka na vstup je moje. On tam nepracuje.
Měl bys jít nahoru, upoutat pozornost všech
a během toho ukrást ta data.
Co jsem řekla?
- Dobré ráno. - Dobrý den.
Co když na to přijde? Chudák Chicco. Mám takový strach.
Prosím, to mi nedělej.
- Dobré ráno, pane Redaelli. - Dobré ráno.
Mario.
Damiano.
Co tu děláš? Jestli ses přišel hádat, varuju tě…
Ne. Hádat? Naopak.
Chci s tebou mluvit.
- Nevím o čem. - Máš pravdu.
Po všech těch společných letech…
Mám ti toho tolik co říct. Omlouvám se.
- Omlouváš? - Na kolenou tě prosím, vyslechni mě.
Promluvíme si v kanceláři.
Slečno,
dejte mi tady pro hosta kartičku.
Jistě.
- Prosím. - Díky.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Nesu donášku do laboratoře.
Jistě. Jeďte výtahem do přízemí.
- Zazvoňte, otevřou vám. - Super.
- Já vás pustím. - Díky.
Dobré ráno, Martino.
Je tu Damiano?
Máš rozmazané linky.
- Jo? - Ukaž.
- Díky. - Zavři oči.
- A je to. - Díky.
- Kde mám telefon? - Mám ho já. Nechal jsi ho v autě.
- Díky. Tak já jdu. - Nemáš zač.
- Martino, nefunguje to. - Teď jste prošel. To nechápu.
Ano, šel jsem dovnitř, ale vyšel jsem si pro telefon.
- Otevřeš mi? - Karta pro hosty je jen na jedno použití.
Pan Redaelli na něj čeká. Prosím.
Dobře.
- Díky. - Děkuji.
Máš krásný to líčení.
- Líbí? - Ano.
Neměl jsem čas nic změnit.
Chci přidat trochu barev. Všechno je tu šedivé.
Blbec.
- Co? - Dobrý nápad.
- Co pro tebe můžu udělat? - Není to pro mě lehké.
- Musíš mi pomoct. - Ne, nemusím dělat nic.
Měl jsi ve všem pravdu.
- Co chceš, Damiano? - Práci.
- Dobrý den. - Zdravím.
Já se tu narodil, Mario.
V kanceláři prezidenta?
- Jo. Proč ne? - Málem jsem zapomněl.
Ta pozice už je zadaná, takže…
- Obyčejný zaměstnanec. - Můžeme to probrat.
Víš přece, že musíme propouštět. Zkusíme logistiku.
Vítejte, Damiano.
Sklad. Když jsi byl malý, líbilo se ti jezdit na ještěrce.
Vedoucí skladu? Obyčejný vedoucí skladu.
Beru!
- Sakra. - Ahoj, Chicco. Kde je Damiano?
Přístup zamítnut.
Uklidni se.
Co vás to napadlo?
Teda spíš tvého bratra. Ty totiž nemáš mozek.
Myslíš, že na vás nebudu připravený?
Ochranka! Sejdeme se dole u výtahů.
A ty jdeš se mnou.
Sedni si k počítači.
Vyhledej databázi experimentů a stáhni slovo…
Napíšu ti to.
Vytiskni všechno, co najdeš.
Zpátky do práce. Nic se neděje.
Změnil jsem přístupy. Bez kódu se Damiano ven nedostane.
Je zamčený uvnitř.
Dobře.
Tak prosím, chopte se ho.
Damiano Zotagi.
Malá myš v…
- Kdo to je? - Damiano zmizel s tím, co potřebujeme.
Insider trading. Dostali jsme tě, Redaelli.
Mýlíte se. Já nic neudělal.
- To Damiano Zotagi. - Jdeme.
- Zloději! - Pracuju tu deset let!
Hanba!
FINANČNÍ SPRÁVA
Vidíš?
ZABAVENO SOUDEM
Přelstili ho pitomci.
Není co slavit. Firmu nám zabavili.
Nemůžete ji vykoupit?
Můžeme zkusit aukci, ale kde na to vezmeme?
O všechno jsme přišli.
Můžeme ty peníze zkusit někde sehnat.
O ROK POZDĚJI
Prosím, pane prezidente.
- Je to v pořádku? - Výborně.
- Jako všechno, co děláš. - Díky.
- I za tohle. - Ne, mně neděkuj, Mario.
Tu podmínku navrhnul Damiano.
My Zotagiové jsme jen lidi.
Ale k tobě jsem asi takový nebyl.
Pane prezidente!
Proč musím být oblečený jako blbec?
Dneska ti představím pana Pageeta.
Milý Ind, slušný, ale velmi bohatý.
- V našem oboru je oblečení důležité. - Vážně? Proč je tvoje kancelář větší?
Ty se ve své pozici musíš víc usmívat a šířit pocit bezpečí.
Nelíbí se ti snad výnosy?
Jsou dvakrát vyšší, než ti Damiano sliboval, když tě žádal o investici.
Nudím se. Potkávám se tu s pitomci, kterým nerozumím.
Usmívám se a dělám všechno.
Já jsem oficiálně v důchodu. Jako bych tu nebyl.
Zábava bude,
až se poprvé setkáš s radou.
Akcionáři už se nemůžou dočkat, až se budeme hádat o výnosech.
Návštěvní hodiny.
- Musím běžet do nemocnice. Jdeš taky? - Ne, nemám rád děti.
- Jen jdi. - Nevíš, o co přicházíš.
Na co koukáš? Koukej mejt!
PORODNICE
Jsou krásný. Všichni čtyři.
Škoda, že jsou ti podobný.
Koukni na Samuela, jak zívá.
Chicco, koukni na Nathana. Dělá úplně to samé.
- Jen se opičí. Jako jeho táta. - Co?
Je to jasný. Mám dvojčata a ty taky.
Já mám dva syny a ty taky. Opičíš se.
- My je čekali dřív. - To není soutěž.
- Dej mi mobil. - Co říkají?
- Hádají se, kdo se narodil dřív. - Ještě, že je neslyším.
Když jsi zjistil, že si přejeme dítě,
začal ses snažit, protože jsi začal skládat radu firmy.
- Když já, Nathan a Lupo… - Tys ho pojmenoval Lupo?
- Jsi blázen? - Je to krásný jméno.
Ofelie, řekni mu, že je to jméno plný dobrodružství a fantazie.
- Ale ty… - Myslíš jen na sebe.
Děti mají štěstí, že mě mají. Otevřu jim oči.
- Jméno? - Damiano.
Federico. Říkejte mi Chicco.
Povězte mi o svém bratrovi.
- Musím? - Co dělá?
- Fláká se. - Povyšuje se.
Oblíbené jídlo?
Má v lednici párky z roku 2012, tak asi to.
Steak s omáčkou z trpících lidí.
Který sport mu jde líp než tobě?
- Odbíječ povinností. - V rozhazování soudů.
- Koho má táta radši? - Jeho.
To je vtip? Viděli jste ho? Jeho má radši.
Co máš na svém bratrovi rád?
- Nic. - Jeho holku.
- Pardon, musím jít. - Pojď sem! Neutíkej!
- No tak, Damiano. - Kam jdeš?
- No tak! - Snášel jsem tě celý film.
- Byla to jen poznámka. - Ukážu ti, jak rozhazuju soudy!
- S tebou není sranda. - Utíkej!
Překlad titulků: Anna Hulcová