Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
God idé. Jeg liker det.
Vi sees på kontoret senere,
så kan du fortelle meg om det er andre muligheter. Går det fint?
Perfekt. Vi sees senere. Ha det.
Å GJØRE: 1: SVØMMEMEDLEMSKAP
2: HÅNDBOK TIL NY NETTSIDE 3: MALE ROMMET
Elisa?
-Ja? -Kan du komme en tur opp?
Jeg kommer.
Hva skjer?
Jeg har funnet ut alt.
-Bare hør på meg. -Greit, men jeg må gå om fem minutter.
Hjørnespark til oss, Ruzzetti sparker. Greit?
Vi står på kanten av straffeboksen, alle på en linje som et tog.
-Kan det gjøres? -Selvsagt.
Ballen sparkes, Rullo løper mot første stang,
Chiodelli går for andre stang, de to i midten blokkerer midtstopperne,
og hvem står igjen i straffeboksen helt alene?
-Tasselli. -Tasselli.
Som er forferdelig med føttene, men vår beste på hodet.
Er jeg et geni eller?
-De er helt uforberedt. -Selvfølgelig,
-vi scorer, og jeg hever Coppa Italia. -Er du gal?
-Coppa Italia! -Sett meg ned!
Hvis vi vinner kjøper jeg en gave til deg. Hva vil du ha?
Jeg har spurte om det flere måneder nå.
-Rydd opp rommet. Hvorfor ikke i dag? -Jeg har trening i dag.
Nei, det er i kveld.
Jeg har tenkt litt. Hvorfor kan ikke det være babyens rom?
Dette igjen? Det er utsikt til veien der og hagen her.
Den kan komme hit og se når den vil.
Beklager, men dette er studioet mitt, alt er her.
Babyen kan jo ikke komme og overta alt sammen.
Hvorfor må du alltid utsette ting?
Livet går videre, ting forandrer seg. Ikke noe galt med det.
Så la meg bestemme for en gangs skyld, for å se hva det gjør med deg.
-Du har rett. -Ja? Takk.
Du bestemmer neste gang.
-Greit. -Men foreløpig
må du i det minste rydde veggene så jeg får renvasket i helgen.
Burde jeg si "greit"?
-Greit, da. -Takk.
Slutt. Jeg må gå.
-Du sa fem minutter. -Det har gått fem minutter.
Ha en produktiv dag!
Du gir vel aldri opp?
Du sa Mr. Giovanni var en god mann, men han var urettferdig mot meg.
Gazim, hvorfor ble du permittert?
Jeg vet ikke. Han sa at jeg er treg, men jeg gjør alltid mer enn de andre!
Ok. Her er det vi må gjøre...
Først finner vi en type jobb til deg, så du får betalt regningene dine.
Når noe mer stabilt kommer inn skal jeg si ifra. Greit?
InJob Agency, hallo?
Ja, det er oss.
Bare forsyn deg.
Vi er åpne fra 09,00 til 13,00 og fra 16,00...
Pust dypt en gang til.
Hold på den.
Og pust ut.
-Bare et øyeblikk. -Er det et problem?
-Elisa, beklager at du måtte vente. -Hvordan har babyen det?
Det var bare en liten morkakeløsning,
men det er mye væske, og morkaken er på rett sted,
og blødningen har allerede stoppet.
Du kan ta det med ro, hun har det bra.
-Er det en jente? -Ja, hadde de ikke sagt det ennå?
Nei!
-Det er en jente. -Herregud!
Det var det jeg håpte på.
En liten jente.
Dessverre er det et problem.
Det har med deg å gjøre.
Vi tok ultralydundersøkelsen...
to ganger og jeg har allerede bedt om en biopsi.
En biopsi for...?
Det er en mistenkt svulst.
Har du valgt, madam?
-Madam? -Denne.
MALING
Jeg får vel møte datteren min?
Jeg får møte datteren min?
Trenger du noe annet?
Nei.
VELKOMMEN 08,21.2001
Hei, Anna!
Én, to og...
Bra jobbet!
...med dagen
GRATULERER MED DAGEN
Anna!
Hei, hva venter du på?
-Skal bestefar hjelpe til? -Slutt.
Hei...
Kom igjen.
Jeg vil ikke.
Vil du åpne den senere, bare meg og deg?
Jeg vet hva det er.
Jeg vet det også, men disse barna tror moren din ga deg en garderobe.
Men hvis vi åpner den, blir de nok grønne av misunnelse.
-Greit. -OK.
Og…
Anna, spill noe for oss.
Kom igjen, Anna-Banana.
Kan jeg spille noe?
Selvsagt, Lorenzo. Kjør på.
Kan dere ikke spille en firhendig sang?
Anna! Kom hit med en gang!
Jeg ba aldri om et piano. Jeg vil ikke ha det!
Tusen takk, Alberto, og jeg beklager igjen.
Glem det. Ikke tenk på det. Det går bra.
Er du sikker på at du ikke vil at vi snakker med henne?
Dette igjen! Han skulle ta seg av det. Slutt å insistere.
Ikke bli sur på henne.
Det måtte skje før eller siden.
Stakkars, hun har vært så flink hele tiden.
Hun har vært flink, ja.
Du har vært en god sønn.
-Elisa ville ha vært stolt av deg. -Kom igjen.
Jenta er alene i huset.
Anna?
Anna? Kom deg ned.
Anna, kom deg ned nå, det er farlig! Gi meg hånden din. Kom deg ned!
Hvorfor gjør du dette?
Jeg vil ikke ha mammas gaver lenger.
Hør her...
Moren din...
...dro på en veldig lang tur.
Jeg tror deg ikke.
Men det er ikke en lang tur med tanke på avstand,
men en lang tur når det gjelder tid.
Ja.
Er hun død?
Kom til pappa.
Hva holder du på med?
Et innoverstup.
-Sikker? Jeg har aldri gjort det herfra. -Roberto sa det. Vi klarer dette.
Kom igjen!
Fot.
-Hva faen gjør hun? Angelica! -Armer.
Hei, Anna!
-Én... -Kom dere ned!
-Jenter! Angelica! -To...
-Tre! -Stopp!
Herregud!
-Hvordan har hun det? -Fint, takk Gud.
Men hun kunne ha knekt ryggen sin... Datteren din også.
Vil du ha henne av laget?
Hun gjorde det med vilje. Jeg har ikke noe valg.
Du var trener, så det vet du.
Hun har bursdag i dag.
Det er ingen lett dag for henne.
Du får ikke røyke i bilen.
-Siden når da? -Siden i dag.
Hva faen har du satt opp, kranser?
Jeg er ikke seks år.
Hør her...
Kan du ikke ringe stupevennen din og invitere henne til festen?
-Så kan du be om unnskyldning. -Hun er ikke vennen min.
Hvem er vennen din da? Jeg vil gjerne vite det.
-Se hvem som snakker. -Nei, bli her og hør på meg.
Tror du at du er den eneste som lider? Har du tenkt på meg? Besteforeldrene dine.
Du kan få et liv igjen. Du har hatt tid.
-Jeg har prøvd. -Men ingen levde opp til moren min.
-Ikke våg å snakk om mamma... -Du takler ikke mer heller!
Hvert år med dette bursdagstøvet. Hvorfor?
-Fordi moren din ville... -Men hun er ikke her!
-Hun har aldri vært det. -Hva skal du gjøre?
-Være sint hele livet? -Bedre enn å tro på spøkelser.
Hør her, du skal gå inn i det huset, hilse på alle,
åpne din mors siste gave, sette på et smil,
og spise litt kake, er det klart?
Vi er en stor, lykkelig familie.
Ja...
en stor lykkelig... familie.
Hei, vennen!
Hva skjer med faren din?
Kom igjen.
-Kom igjen, stump sigaretten... -Du kan også dra til helvete!
-Hvor skal du? -Det kommer an på.
Hvor skal du?
Det er et sted i nærheten med god øl. Er du gira?
-Avtale. -Hopp inn.
Kjære... klientmøtet mitt haler ut,
så jeg kommer ikke hjem før sent. Ikke vent. Jeg elsker deg. Ha det.
-Hei. -Alt i orden?
Ja, jeg fant en mynt på gulvet, det bringer lykke.
Det ser ikke så godt ut, men jeg lover at den smaker eksepsjonelt.
Hvor gammel er du?
-Hva med deg? -Gjett.
Førti.
Trettini.
Jeg blir 30 neste år. Hvordan gjettet du det?
Du har ansiktet til en 40-åring.
Greit. Ok.
Faktisk så har jeg bursdag i dag.
Vi må feire! La oss feire.
-Det er ingenting å feire, stol på meg. -Hvorfor ikke?
-Fordi i dag også er dagen min mor døde. -I dag?
Nei...
Da jeg ble født.
Hun rakk ikke å se meg.
Men...
...på bursdagen min
er den dumme gaven hennes alltid der og venter på meg.
Du tuller vel?
Jeg kan ikke tro det.
Der... Din...
Moren din var Elisa, Alessios kone.
Og hvem faen er du?
Jeg er Walter, og du er Anna, ikke sant?
Alessio var fotballtreneren min.
Jeg var hos deg mange ganger, jeg var der på dine første bursdager.
Så gøy da.
Vet faren din at du er her?
Jeg er gammel nok i dag. Vil du knulle meg så trenger du ikke hans tillatelse.
Knulle deg? Hva er det du snakker om? Nei!
-Kom, jeg kjører deg hjem. -Ikke rør meg!
Må jeg ringe faren din?
-Gjør hva faen du vil. -Jeg ringer faren din.
-Hva gjør du? -Jeg ringer faren din.
Hei, Alessio? Hvordan går det? Det er Walter.
Nei...
Anna!
An...
Anna, stopp!
Anna, nei!
Sykkelen min! Hva faen?
-Stopp. -Stopp for faen!
Stopp!
Hva faen gjør hun?
Stopp!
Hvor faen skal du?
Går det bra?
Hører du meg? Går det bra?
Hvor kom du fra? Jeg så deg ikke.
Jeg prøvde å stoppe.
Klarer du å reise deg?
Det går bra?
Ja, det går bra.
Hvorfor løp du ut i veien sånn? Jeg kunne ha drept deg.
Jeg vinket til deg.
Vinket? Ser du ikke at vi er på en riksvei i mørket?
Dette er det siste jeg trengte.
-Jeg kjører deg til sykehuset. Kom igjen. -Nei! Det går bra.
-Jeg kan ikke la deg bli her. Kom igjen. -Ikke sykehuset.
-Hvor kjører du meg? -Vi drar hjem til meg først.
Det er like ved. Så får vi se.
-Bor du her? -Ja.
Kom igjen!
-Hva er det? -Hodet mitt snurrer.
Kom igjen, gå fremover. Kom inn.
Jeg henter vann til deg.
Her.
La oss tørke håret ditt litt.
Gi meg den.
Gjør det vondt?
Vent litt.
MAI 2001
-Er du gravid? -Ja.
-Hva heter du? -Elisa. Sett deg.
La meg se.
Hva er det?
Det er aceton. Unnskyld!
-Svir det? -Hva tror du?
Kom igjen.
Som dette, ok? Denne veien.
VI VIL HA 11 KRIGERE
Elisa!
Hvem er det?
Hei! Siden ingen kommer til oss i Firenze, tenkte vi at vi skulle heie på oss selv.
-Det er nydelig. -Hei, Elisa.
-Hei.
Ok, folkens, vi er ferdige for natten. Ta og legg dere tidlig.
-God natt. -Ha det.
Hei, kjære.
Hva er det?
Jeg...
Jeg kjørte på en jente.
-Hva da? -Hun har det bra, tror jeg iallfall.
-Hva mener du "tror"? -Bare noen skrubbsår.
-Tok du henne med til sykehus? -Nei. Hun er i stuen.
Hva mener du "i stuen"?
Alt bra med deg?
-Jeg har det bra. -Ok.
Hei.
Hyggelig å møte deg. Jeg er Alessio.
Anna.
Hvordan går det? Alt bra?
Har du vondt i armen?
Har vi møttes?
Tror ikke det.
-Du bare ser ut... -Jeg må låne toalettet.
-Gjestebadet er nede. -Jeg foretrekker det andre.
Hvordan vet hun det?
VI VENTER BARN
-Skal jeg se til henne? -Hvordan skal jeg vite det?
Hei, ro deg ned.
-Det er ikke så viktig. -Jeg har vært oppe siden 07,00.
Vi må spise, og det er en fremmed oppe.
Hei.
Middagen er ikke klar ennå, men hvis du er sulten...
...så har vi disse.
-Nei takk. -De er nydelige. Husets spesialitet.
Stol på meg.
-Den er god. -Si hvor du bor, så kjører vi deg hjem.
Jeg bor ikke her.
Så hva gjør du her?
Jeg... kom for å finne moren min.
-Vi tar deg til henne. -Nei!
Fordi...
...hun er på sykehuset.
De la henne inn i dag, og...
Beklager.
-Men du har et sted å sove? -Ikke akkurat nå.
Hvor er faren din?
Han reiser mye...
Sist jeg hørte var han i Afrika.
-Sør-Afrika. -Intet mindre.
Men det var lenge siden, han er kanskje ikke der nå.
Ja. Vannet koker.
-Skal vi la henne sove her? -Hva? Nei.
Kan du ikke kjøre henne til Bellavia?
Bellavia? Elisa, hun virker litt forvirret.
Det virker slemt å sende henne vekk.
Gjør som du vil.
Jeg la henne på sofaen.
Greit.
Jeg tar henne med til sykehuset i morgen.
Nei, du må dra klokka åtte.
Jeg kjører henne på vei til byrået.
Jeg tenkte at siden du ikke kan komme,
så kan du kanskje ha på denne og bringe lykke.
Hei. Hva er det?
Sa jeg noe galt?
Det er ingenting.
Eli...
Jeg blir bekymret.
Den er nydelig. Jeg skal bruke den.
Hør her, Eli...
Kan du ikke ringe noen for å hjelpe deg mens jeg er borte et par dager?
-Hjelp til hva da? -Til alt. Å kjøre bil, kjøpe mat.
-Jeg vil ikke la deg være alene. -Jeg trenger ikke en pleier.
Det var ikke det jeg sa.
Ta noen dager med en av vennene dine, med Patrizia, Marianna, med hvem du vil.
Alessio, vær så snill.
Sa jeg noe rart?
-Jeg har allerede svart deg. -Du har allerede svart.
La oss prøve å ringe kusinen din.
Du fortsetter? Trenger jeg hjelp så ringer jeg. Nok.
God morgen.
-God morgen. -Hei.
-Jeg har laget kaffe. -Takk.
-Greit. Jeg lar være og dra og blir her. -Hva snakker du om?
Ja, Elisa, det er ingen vits i å dra hvis jeg bare tenker på at du er alene.
Du er gravid! Jeg ringer Mauro og blir byttet.
Mauro? Det er finalen. Jeg takler deg ikke når du er sånn!
-Det er bare to dager. -Synes du ikke det er mye?
Hun kan hjelpe meg. Vil du bli her et par dager?
-Hun? -Ja. Du sa hvem jeg vil.
-Har du førerkort? -Selvsagt har hun det.
Hva gjør du?
Giret!
Giret...
Sånn.
Ok, gå ut. Jeg kjører.
-Bilen min er annerledes. -Ja.
Hvor skal vi?
Jeg tar deg med til moren din på sykehuset.
Skal ikke jeg kjøre deg på jobb?
Takk, men jeg trenger ikke noen.
Har du penger?
Ha det, da.
Igjen, beklager for i går.
Elisa?
De lurte deg, eller?
Jeg heter Carla.
Husker du ikke? Carla Capitani, du fant tolkejobben til meg.
Carla, så klart.
Jeg jobber ikke der lenger. Jeg underviser i engelsk nå.
-Husker du at jeg lette etter en stol? -Ikke egentlig, for å være ærlig.
Den kom. Hva gjør du her? Har du også Den store jævelen?
Beklager, hvem?
Den store jævelen, kongen av festbremsene.
Jeg har hatt det her i snart et år.
Beklager.
Hva kan man gjøre? Han begynte å like dem.
Jeg kan ikke klandre ham med sånne pupper!
Da blir han snart lei av mine.
-Hvor lenge har du visst det? -Fra i går, men jeg er fortsatt forvirret.
-Jeg har ikke sagt det til noen. -La oss gjøre det nå.
-Hallo, alle sammen. -Hallo.
Jeg ser nye ansikter.
Ja, men vennen min vil helst ikke snakke.
Ja, som du vil.
-Hvor har du vært, Carla? -Har du savnet meg?
Det skjedde noe på jobb med en av elevene mine.
Hva da?
-Jeg lå med ham. -Bra jobbet!
-Var han i det minste voksen? -Ut ifra tungebruken, vil jeg si så.
Alt skjer med henne.
Greit.
Er det han du fortalte om sist?
Nei, dette var en annen. Jeg hadde aldri tenkt på ham.
Men det er fortsatt psykologisk støtte. Jeg tenkte faktisk på dere hele tiden.
Selvsagt gjorde du det.
Ja?
-Beklager. -Ikke noe problem. Ser du etter noen?
Moren min er lagt inn her med en svulst.
-De sa at jeg kunne bli med her. -Selvfølgelig. Stig på.
Hva heter du?
-Anna. -Anna.
Og hvem er moren din?
Hun ble innlagt i går.
Hun er på intensivavdelingen.
Og faren din? Er du her alene?
Hvor skal du sove?
Jeg vet ikke.
Hvis du blir sulten så eier mannen min et pizzeria i området.
-Og vi har en bar. -Foreldrene mine har et ekstra rom.
-Jeg kan spørre dem om du vil? -Ok, damer, ikke overveld henne.
Har du virkelig ingen her?
Nei, jeg trenger ingenting. Jeg klarer meg hvis jeg finner en jobb.
Hun driver vikarbyrå.
Hvorfor skjuler du det for Alessio?
Hva sa du at du het?
-Anna. -Etternavn?
Girotto.
Har du legitimasjon?
Jeg tror det ligger hjemme.
Har ikke du sertifikat?
-Nei! -OK. Hvor gammel er du?
Sytten. Nei, beklager. Atten.
Du kan ikke røyke her.
Ja, sir!
-Det er et golfarrangement i kveld. -Og vi vil gå glipp av det?
Presidentens sønn skal gifte seg.
Cateringen er full, men jeg tror de trenger en annen person.
Hvilken størrelse har du?
-Jeg vet ikke. -Reis deg.
Du er nok en 30.
-Har du andre sko? -Fordi disse ikke er bra nok?
-Det er ikke deres stil. -Og hva er deres stil?
Som dine?
-Ja, det er bedre. -Ok, la oss bytte.
Kom igjen, du får dem tilbake.
Redd for at jeg skal stjele dem?
-Takk. -Det er jobben min.
Ja, men det kan ikke være lett for deg.
Ikke for deg heller.
Jeg ba om et hotell uten tv på rommene, så de skulle legge seg tidlig.
I stedet er det store skjermer.
-De er ikke barn. -Ja visst.
Tok du på deg trøya?
-Selvsagt. Han har den på nå. -Flott, takk.
Jeg føler meg nær deg.
Hva mer?
Vi skulle legge oss.
Da skal du få lov til det. God natt.
-God natt. -God natt.
-Elsker deg. -Deg også.
-Takk. -Du kunne gitt dem i morgen tidlig.
-Er du allerede ferdig? -Det var ikke noe mer å gjøre. Kan jeg?
Skoene mine.
Jeg går og henter dem.
-Hvordan gikk det? -Vel, det var en sann plage.
-Problemer? -Nei.
Jeg bare hater bryllup.
Alle er vakre og smilende... Det gjør narr av andre.
-Har du spist? -Nei!
Jeg er skrubbsulten. Kan jeg lage meg toast?
Jeg glemte å handle.
Jeg har fiskestenger i fryseren hvis du vil ha.
-Nei, jeg hater det. -Da så.
-Er det ikke noe sted å spise i nærheten? -Det er det, men du trenger en bil.
-Kan du kjøre meg? -Nei!
-Vær så snill! -Nei!
Legg den fra deg. Hei!
-Hva står det? -Gi meg den.
-Gi meg den! -Bare hvis du kjører meg.
Nei!
Hvem er det som tuter?
Hva gjør hun?
Spiser du ikke pommes fritesen?
Vil du ha dem?
Hvis det er noe du virkelig liker, spiser du det først eller til slutt?
Jeg sparer det.
-Vi har ingenting til felles. -Takk Gud!
Gi meg pommes fritesen din.
Kom deg ned. Kom igjen. Jeg talker ikke å se det.
Smørbrødet var dårlig. Smaker som en våt hund.
Jeg sa at alt var stengt, hva forventet du?
-Hvorfor bosatt du deg ikke et annet sted? -Som hvor da?
Du må vel ha tenkt på det.
Nei? Greit.
Jeg tenkte på det en gang.
-Jeg hadde likt å dratt til London. -Hvorfor dro du ikke?
Tok deg! Du kan ikke engelsk.
Folk drar dit for å lære det.
Det er ikke derfor. Jeg kunne ikke bo i London.
-Det er for stort. Jeg har det bedre her. -Hvorfor er det så flott her?
-Det er ikke en drit her. -Hvordan vet du det?
Jeg ser det.
Det er mange flotte ting å gjøre her.
-Som? -Som...
...å komme hit.
Hit?
For å gjøre hva?
-Hva tror du? -Nei!
Med hvem? Med Alessio?
-Det var faktisk her jeg ble gravid. -Så du lagde henne her?
Nei, ikke henne. Det var tre år siden, men jeg mistet den.
Hva med henne?
Hun...
I garasjen.
-I garasjen? -Ja, i garasjen.
Faen!
-Hva er det? -Jeg glemte jakka mi.
-Greit, du kan bruke min. -Husnøklene mine er i den!
Herregud.
Greit, vi fikser det. Ikke vær redd.
-Legitimasjon, takk. -Ja.
-Her. -Ja.
Jeg trenger også din datters.
Selvsagt.
Hun har det ikke.
Hun har det ikke fordi vi låste oss ute.
Ok.
-Rom 24. Andre etasje. -Takk.
Frokost fra 07,00 til 10,00. Heisen er til høyre.
Datteren din tok trappene.
-Hei. -Hvor lærte du å stupe sånn?
Jeg tok et kurs.
-Kom igjen, hopp uti. Vannet er herlig. -Vi kan ikke. Det er sent.
-Hvem bryr seg? Hopp uti! -Nei, kom deg ut!
-Jeg kommer til å skrike. -Nei!
Hopp uti!
-Kom igjen! -Greit, jeg kommer.
-Trenger du hjelp? -Nei da, jeg klarer meg.
-Det er kaldt! -Det er ikke kaldt!
Det er skikkelig kaldt.
-Innrøm at det er deilig. -Det er nydelig.
-Kan du ikke svømme? -Nei, jeg flyter.
Jeg kan dette også.
-Jøss! -Hun hjelper meg.
Det er fantastisk.
Det er riktignok ikke verst.
Hva er det?
Hun beveget seg.
-Hva? -Hun beveget seg!
-Følte du det? -Ja!
Herregud!
Herregud.
-Det er sprøtt. -Kjenn så hun beveger seg.
Jeg må tisse.
-Er du gal? -Bare tuller da!
Du aner ikke hvor vanskelig det var å finne en vannflaske.
1. MALE ROMMET 2. KJØPE KRYBBE
3. VELGE BARNEHAGE 4. FINNE BARNEVAKT
-Vær så god. Ferdig. -Takk.
-Disse skal vel i søpla? -Disse også.
Hva med denne?
-Den er fra en konsert. -Hvorfor kaster du den?
Hun hadde nok tenkt det var en gammel t-skjorte.
-Jeg tror hun ville likt den. -Ja?
Legg den der da.
Jeg tenkte på stupekurset du nevnte.
Hva om hun fikk det som gave?
-Hva mener du? -Om jeg ga henne stupekurs i gave.
-Nei, det kan du ikke. -Nei?
-Hvorfor ikke? -Fordi du ikke kjenner henne!
-Du vet ikke om hun vil like det. -Jeg kan se det for meg.
Hvordan tror du hun blir?
Hvordan hun blir?
Blondt hår...
Alessios brune øyne...
-Men aller mest er hun vakker på innsiden. -På innsiden?
Ja, at hun er en sterk, bestemt person.
En positiv person. Spesielt det.
Hva mener du med "positiv"?
-For eksempel en som stoler på andre. -En tosk?
Nei, en idealist.
Noen som ikke trenger å gå over andre for å få det de vil.
-Noen som blir herset med? -Er det slik du ser livet?
Vil du ha en datter eller en dukke?
Hun blir ikke kjepphøy og uforskammet som deg.
Hun blir ikke en kopi av moren sin heller.
Hallo?
God morgen.
Hva mener du med "hun dro"?
Nei, hun har ikke sagt noe.
Jeg er forskrekket.
Jeg lover at det ikke skjer igjen. Takk. Jeg beklager.
Du er også en løgner!
Det var cateringfirmaet, han sa du dro uten å si noe.
Forklar hvorfor du løy!
Hvorfor bryr du deg? Det var min jobb, ikke din.
Jobben din? Hvem fant deg den jobben? Hvem gikk god for deg?
Vet du hvor hardt jeg har jobbet for å få kundenes tillit?
Hvorfor bryr du deg om kundene? Du har en svulst!
De var lusne folk.
Jeg ville ikke være der fordi mamma er syk.
Fotball er virkelig en drittsport.
Man setter seg et mål, jobber mot det hele sesongen,
vurderer alle scenariene, beregner oddsen, studerer motstanderne, og hva skjer?
Inn kommer den dumme dritten Tasselli.
Den verste høyrebacken i verden.
Og han er på laget...
Alessio.
-Når det er er hjørnespark -Alessio.
-er ikke Tasselli der... -Alessio!
Hva skjer?
Her om dagen dro jeg på sykehuset fordi jeg blødde.
-Er det noe galt med barnet? -Det er en jente.
-En jente? -Hun har det bra.
Hun har det bra. Det er noe med meg...
Hva da?
Jeg har...
...en svulst.
Brystkreft.
Hvorfor sa du ikke det før?
Du hadde finalen.
Jeg har sett på MR-rapporten
og dessverre kan jeg bekrefte mine kollegers diagnose.
Det er en avansert metastatisk trippel-negativ.
Klinikken vår vedtar en eksperimentell protokoll,
som har vist 30% økning i effektiviteten i noen tilfeller.
Når kan vi begynne?
Jo før, desto bedre.
I deres tilfelle må behandlingen utsettes til etter fødselen.
Med mindre du tar abort.
Ber du oss velge mellom vår datters liv og mitt?
Nei, jeg forklarer bare dine valg.
Og med denne nye protokollen...
...hva slags restitusjonsrate kommer av den?
I tilfeller som dette er det bare for å...
...senke det. Så sakte vi kan.
Hva mener du med...
"senke det"?
Denne krefttypen kan ikke kureres.
-Det er din mening. -Vær så snill, Alessio.
Hvem faen er du?
Hvorfor er det du som bestemmer hvem som dør og lever, og med dette teite slipset?
Skal jeg stole på en sånn fyr?
-Sett deg. -Vi drar. Kom igjen.
Ja.
Ja, greit.
Ok, jeg ringer deg i kveld.
Men han er flink?
Nei, for fyren i morges, vi dropper å snakke om ham!
Jeg skal ta og hilse fra deg.
Det var Mauro.
Han skaffer oss en legetime på Niguarda i Milan. De er flinke.
-Kan vi snakke om det senere? -Ja, beklager.
Beklager.
Du valgte visst feil partner.
-Ikke snakk dritt, Elisa. -Beklager.
Ikke snakk dritt. Jeg valgte den beste partneren!
Forstått? Den beste partneren i verden!
Husker du hva legen fortalte oss at du ikke kunne bli gravid?
-Det var annerledes. -Husker du?
At du alltid kan gjøre det. Alltid!
Og dette beviser det!
-Jeg får ikke se henne vokse opp. -Ti stille!
Ti stille.
Ti stille, vær så snill.
Vi hadde hatt det bedre uten henne.
På jobb vet alle at jeg er syk,
men ingen sier noe.
De later som.
Kanskje så jeg skal føle meg normal.
Men de får meg til å føle meg enda sykere.
-Det er bedre hvis de later som. -Ja.
Da slipper du å høre: "Du klarer det." "Du må bare stole på deg selv."
"Fortsett å kjemp!" Den slår alle!
Kanskje du burde ta det opp med kollegaene dine.
Kanskje du ikke kan det fordi du skammer deg.
Vi alle skammer oss her.
"Hvorfor meg? Hva gjorde jeg galt? Spise feil mat? Passiv røyking?
De tre gangene jeg tok sol to år siden?" Poenget er at det ikke finnes noen grunn.
Vi er bare tapere.
Ingen her er en taper, Carla. Ikke du heller.
Er du i dårlig humør?
Eleven min droppet ut av klassen.
Hva med deg, Elisa? Fikk du snakket med familien din?
Alessio godtar det ikke.
Kanskje ikke jeg heller.
Men hvis jeg bare har noen måneder igjen,
så kan jeg ikke kaste bort tiden. Det er mange ting jeg vil gjøre.
Jeg har skrevet dem ned.
Kanskje det er noen for mange, men noen av dem er jeg sikker på.
Som?
Jeg vil gi datteren min noen gaver. Til bursdagene hennes.
Ja, jeg vet det blir litt tilfeldig, spesielt for når hun er eldre,
men jeg tenkte dere kunne hjelpe meg.
Har noen her barn?
-Syns du ikke det er litt tidlig? -Du fant nettopp ut av det.
Damer, Elisa ba ikke om vår mening. Det er hennes valg, og det er forsvarlig.
Hun ber om hjelp.
-Jeg overlater alt til katten min. -Til en katt?
Til en katt.
-Unnskyld? -Hei, Elisa. Hva kan jeg hjelpe med?
Jeg ser etter noen, en pasient som blir behandlet her.
Jeg kan ikke si...
Ja vel, da. Navn?
-Familienavnet er Girotto. -Girotto...
Hun ble tatt inn den 21.
Greit.
Den 21.
Hei!
Kan jeg komme inn?
Ja.
Jeg var på sykehuset.
Jeg lette etter deg, og de sa at moren din aldri har vært der. Hun eksisterer ikke.
Hvorfor lette du etter meg?
Si først hvorfor du er en løgner.
Hvor er moren din?
Jeg har aldri møtt henne.
-Hun dro da jeg ble født. -Og faren din? Rømte du?
-Jeg sa jo at han er i Afrika. -Anna!
Faren min er en taper. Vi har vi ingenting å si til hverandre.
Jeg kan ikke gå tilbake til ham.
Du rømte. Gi meg nummeret hans. Jeg vil snakke med ham.
Vel? Hva er problemet?
Bare dropp det.
INGENIØR ARRESTERT
Han er i fengsel!
Det er problemet.
Vent.
Jeg har en jobb til deg.
Denne gangen ansette jeg deg.
Men ingen flere løgner, banning eller kontroverser.
Hva må jeg gjøre?
Hjelp meg å velge gavene hennes.
-Hva? -Jeg ba ikke om meningen din.
Men hvorfor meg?
Du sa hun aldri ville bli som meg.
Jeg vil ikke ha en som er enig med meg bare fordi jeg er døende.
Vil du hjelpe meg?
Disse?
-Nei? -Slutt.
-Hva tror du? -Nei! Trommer er bedre.
-Trommer? -Ja, piano suger.
-Trommer til en jente? -Hva så?
Det holder!
Gi meg dem. Stakkars Alessio. Det er tortur.
Og piano er ikke det?
Timesvis alene foran det jævla pianoet mens alle vennene hennes leker ute?
Først må du være dedikert, men så tar lidenskap over.
Som åtteåring? Innen lidenskapen kommer så er livet hennes ødelagt.
-Så jeg burde gi den når hun er eldre? -Nei!
Jeg sier at du bør gi henne trommene.
Og de er på salg.
Greit, det blir trommer.
-Jeg tar posene. -La oss lesse av.
Hei.
Hvor du har vært? Telefonen din er skrudd av.
-Beklager, batteriet mitt døde. -De leverte en sykkel.
Vi har kjøpt ting til babyen.
Hei.
-Hva gjør hun her? -Hjelper meg.
-Kan du hjelpe meg? -Ja.
Jeg har prøvd å nå deg siden i morges. Jeg fikk flyttet avtalen til i morgen.
-I morgen? -I morgen!
Hvorfor er du ikke glad?
Jeg har en avtale med en førskoleleder i morgen.
-Jeg ville gjøre det med deg. -Elisa, hvorfor gjør du dette?
Gjør hva da?
Forsvinner, shopper... Kan vi ikke takle dette sammen?
-Vil du det? Så hjelp meg! -Selvsagt. Gjør jeg ikke det?
Nei, det gjør du ikke, Alessio! Du snakker til meg om sykehus, leger...
Jeg må tenke på fremtiden vår!
-Hvordan da? Ved å kjøpe dumme sykler? -Si ifra når du har en bedre idé!
Skal du ikke ha middag?
Nei.
Røyker du?
Hva tror du?
Kan jeg få en?
Hvordan har hun det?
Ikke bra.
Men hun har baller.
Det har hun alltid hatt.
Hun er virkelig den sterke.
Vi ville så veldig ha denne babyen.
Vi skulle gifte oss neste år også.
Og nå...
...er det så nærme...
...at jeg er alene.
Du er ikke alene.
Du får datteren din.
Kan du se for deg meg med en liten jente?
Hva skal jeg gjøre?
-Du er også sterk. -Jeg tror ikke det.
Hun sa du var det.
Virkelig? Sa hun faktisk det?
Mer eller mindre.
-Men... -"Men"?
Vis henne det iblant.
Det er utrolig mange muligheter nå for tiden.
I går leste jeg om et begravelsesbyrå som gjør om asken din til diamanter.
-Ja, du kan lage en ring... -Så ekkelt!
-Jeg blir allerede klaustrofobisk. -Hvorfor ikke kremeres?
Jeg foretrekker en tradisjonell begravelse.
Er det ikke det samme til syvende og sist?
Greit, vi ses neste tirsdag. Ikke glem å gjør leksene deres!
-Greit. -Hvilke lekser?
Å smile gjennom livet. Noe sånt tull. Jeg har andre prioriteringer.
Det er så mange ganger jeg har tenkt:
"Jeg tar seks måneder fri og lærer meg engelsk."
Engelsk er alltid en god idé.
-Jeg vil ikke at hun skal angre på det. -Du er en ansvarlig mor.
Kan jeg hjelpe deg med å finne en skole. Jeg kan gjerne bidra...
Jeg vil at du lærer henne.
Er 12 en god alder? Eller er det for sent? Kanskje ti er bedre. Hva tror du?
Jeg vet ikke om jeg lever neste år.
-Hva snakker du om? -Hør her.
Du er en modig kvinne.
Virkelig.
Men det er jeg ikke.
Beklager.
Jeg skal gi deg detaljene til den skolen.
Ha det.
-Hva gjør du? -Hva tror du?
Det drypper overalt.
Du kan lære meg.
Hei.
Det er ikke ferdig.
Vi må få på det andre laget.
Du...
Hvor ville du ha denne?
Jeg tenkte at den kanskje passet der.
Hva skjer?
Nei, kom igjen, du blir dekket av maling! Nei! Du blir skitten.
Takk!
Liker du det?
Det trenger et lag til.
Nei. Hei!
Anna er her.
Stopp! Du blir skitten.
Hvordan har hun det?
Hun fikk en alvorlig hjernerystelse. Vi la henne i en kunstig koma.
Koma?
Ikke vær redd, det er en forholdsregel for å redusere hjernestress.
Men hun reagerer bra.
Hvis resultatene er positive, vil vi vekke henne snart.
Hei, hvor ble du av?
Å, forsiktig.
Hva er det? Er alt bra?
Ja, det er det nå.
Hvor langt på vei er du?
Hva mener du på vei? Åtte måneder.
Åtte måneder?
Anna, er du sikker på at alt er bra?
Hva med en rettetang? Det ville jeg ønsket meg.
Hmm... Jeg vet ikke helt.
Hva betyr "jeg vet ikke helt"?
Det er den siste gaven, det må være noe spesielt.
Du finner aldri noe på den måten.
Og du? Hva tenker du?
Hvilken skal hun gi i gave til 18-årsdagen?
Anna, kan du gi meg den grønne krukken?
-Denne? -Ja.
Takk.
Det er bittert! Hva er det?
Min hemmelige ingrediens.
-Hvor mye tok du med? -Jeg tror foreldrene dine er her.
-Det tror jeg også. -De er litt av et verk.
-Jeg har isjias! -Krangler de?
Nei, moren din refser bare faren din.
Jeg hjelper til med bagasjen.
Kan du se om oljen steker?
Klart det.
Ja.
-Nå må vi steke dem. -Vent, la meg ta det.
Den er tung!
Prøv du.
Det er ikke vanskelig.
Ta et eple,
og legg det i røren, først én side, så den andre, og la den dryppe litt.
Så legger du den i oljen.
Sånn.
Én... to.
Oppi oljen. Pass på så du ikke brenner deg.
Ta et eple...
...dypp den i røren...
...og legg den i oljen.
Sånn.
Ta et eple...
Du må la den dryppe. Her.
Og legg den i oljen. Sånn.
-Her er vi! -Kan vi komme inn?
Vi er her, mamma.
Hva kranglet dere om?
Vi, krangle? Aldri!
Jeg får dårlig skyldfølelse.
-Ser du? Er du fornøyd nå? -Jeg?
Jeg er Teresa, hyggelig å møte deg.
Dette er Anna.
Jeg er Alberto, Teresas mann.
Jeg er hjemme.
-Vi drikker disse i kveld! -Nei, vi drikker disse,
for du drar i kveld,
-så du kan ikke sove med bruden! -Jeg vet det.
Jeg vet det!
Bruden?
Hva mener du?
De unge forstår ikke disse tingene!
I vår familie kan ikke bruden og brudgommen sove i samme seng
kvelden før bryllupet.
Klapp for de nygifte!
-Skal vi gå inn? -Ja.
Unnskyld meg. Jeg er litt nervøs.
Litt fordi kona mi endelig lar meg snakke etter 40 år,
og jeg husker ikke hvordan man gjøre det!
Selv om general Dalla Paglia kunne snakke til troppene!
Å nei, han er tilbake i Afrika-krigen igjen!
Elisa, da du ble født var jeg 26 år,
og jeg trodde jeg visste alt.
Men...
...i stedet lærte du oss så mye, og du lærer oss fortsatt så mye.
Din mor og jeg...
Vi elsker deg så høyt.
Det er noe vi aldri sier til deg,
for vi er nå ikke akkurat en overdådig familie.
Vi er en padderfamilie.
Men du vet godt at vi elsker deg utrolig mye, og vi vil alltid elske deg.
Gratulerer.
Gratulerer til deg også, Alessio.
Tro meg, du er verdens heldigste fyr.
Hurra!
Mine damer og herrer, unnskyld meg.
Jeg ville bare si et par ting.
Jeg lover at de blir harmløse. Vel, nesten!
Jeg ville heve mitt andre glass vin...
...til dette paret, og til denne samlingen,
for deres iherdighet, besluttsomhet og kjærlighet.
Takk for at jeg fikk bli med i familien deres.
Dere er det nærmeste jeg kommer monogami i livet mitt!
Og jeg lover at det blir den eneste!
Så la oss drikke, danse, og elske hverandre!
-Til bruden og brudgommen! -Til bruden og brudgommen!
Hva skjedde?
Jeg klarte å søle på den. Hvordan gjorde du det?
Det er bare litt blod.
Jeg må legge meg ned litt.
-Jeg blir med deg. -Ja.
Minner:
1. Du har dem alltid,
2. De får deg til å lengte etter fortiden, 3. Du holder på dem når du er lei deg,
4. De forbereder fremtiden?
-De er fremtiden. -OK.
Favorittkjolen din er nedslitt, tar du å: 1. Kjøper en lignende,
2. Tenker på alle de flotte øyeblikkene du fikk i den kjolen,
3. Får den reparert av en sydame?
-Jeg får den reparert av en sydame. -Ok.
-Jeg takler ikke en time til. -Kom igjen, fokuser.
Vi må fullføre det.
Så...
Når du møter på en forventet hendelse:
1. Du vet alltid hva som skal gjøres,
2. Du ber om hjelp fra noen som vet mer enn deg,
3. Det er den som gjorde feilen som burde fikse det?
Den andre.
Hadde du bedt om hjelp? Nei!
Du er den første: "Du vet alltid hva som skal gjøres."
Skulle ønske det!
Hva med deg?
-Jeg er den tredje. -Hvorfor det?
"Det er den som gjorde feilen som burde fikse det."
-Hva skal du gjøre etterpå? -Hva?
Etterpå...
Når jeg ikke er her lenger.
Hva gjør du da? Har du tenkt på det?
Det er bare én igjen.
-"Du innser..." -Jeg har tenkt på det.
Du kan fortsette å jobbe for meg. Du kan gi henne gavene.
Da kan du forklare dem for henne.
Hvorfor ikke?
Kanskje du gir dem til henne.
Fordi jeg alltid vet hva som må gjøres?
-La oss se hva legene sier i dag. -Ja.
Jeg har bestemt meg for hva hun skal få til 18-årsdagen.
Vil du vite det?
Så vakker!
Hva er det?
Liker du den ikke?
Den er ute av stil om 18 år.
Vel...
Hun er i det minste den mest originale på festen sin.
Hvilken fest?
-Hun skal ikke ha fest. -Hvorfor ikke?
Spiller ingen rolle.
Du har alltid syntes at denne gavegreia var litt dum.
-Du gjorde det fordi du syns synd på meg. -Det er ikke det.
Så hvorfor?
Fordi jeg er datteren din.
Det er ikke morsomt.
Ikke for meg heller.
Er det virkelig deg?
Anna.
-Unnskyld? Er dere ferdige? -Et øyeblikk.
Det er kø!
Hva? Bekymret for at den stygge kjolen ikke passer lenger?
Hei!
Hva skjer?
Mamma?
Mamma!
-Våkn opp! -Madam.
-Kom deg opp! -Madam.
Hjelp!
Madam? Ring en ambulanse! Hent hjelp!
Du kan ikke bli med.
-Unnskyld meg. -Men...
Mamma!
Nei! Mamma!
Nei!
Åpne opp...
Hva?
Døren, hun banker.
Hvem?
Jenta med kjolen.
Anna, datteren vår.
Kjære...
Du drømte.
Du drømte, kjære.
-Hun banker, hører du ikke? -Elisa...
Det var en drøm.
Den greia lager lyden.
Hvordan var hun?
Datteren vår, hvordan var hun?
Hun var vakker.
Akkurat som deg.
Hun hadde...
...mørkt hår...
...blå øyne...
...dype og veldig søte.
Hvilken størrelse hadde hun?
Hvorfor spør du?
Jeg har gaven.
Kjolen til 18-årsdagen hennes.
Den du ville ha.
Jeg har en størrelse 32, tror du den passer?
Nei, ta den tilbake.
-Hvorfor det? -Fordi det ikke er...
Den har gått ut av stil om 18 år. Jeg trenger noe annet.
Ro deg ned.
-Hvor er notatboken min? -Elisa.
-Ro deg ned. -Hent notatboka mi.
Legen sa du må ta det rolig. Greit?
-Du skal føde i dag. -I dag? Hvorfor i dag?
Er det noe feil?
Hallo, Anna. Faren din har kommet for å hente deg.
-Hvordan har du det i dag? -Bedre.
Jeg tok med noen klær.
-Jeg tok med jeans, går det fint? -Ja, greit.
-Pappa? -Ja?
Beklager.
Å! Velkommen hjem, vennen. Gi meg en klem!
Velkommen hjem!
-Bestefar! -Hva sa jeg?
Vennen min!
-Har dere kranglet? -Ja!
-Jeg ba ham ta ned kransene, men han... -La dem være. De er pene.
-Ser du? -Kom hit, din lille pest!
-Jeg har savnet deg. -Jeg har savnet deg også.
Jeg skal lage ferdig maten.
Så?
Er du klar?
-Så vakker du er. -Takk.
-Har du allerede funnet noen? -Selvsagt.
Du, derimot, må stenge butikken en stund! Ikke sant, Alessio?
Ja...
Du kan stole på meg.
Med engelsken.
Jeg visste du ville klare det.
Hun vil hate meg.
-Du får meg til å lære henne engelsk. -Det er umulig å hate deg.
Det var derfor jeg valgte deg.
-Jeg beklager, men dere må forlate rommet. -Ja.
God tur!
Ikke vær redd, vennen.
Beklager.
-Du kan ikke komme inn. -Vi sees senere.
-Vi hadde det bra, ikke sant? -Ja.
Ja...
Vi hadde det bra sammen.
Der er hun.
Kom igjen.
Sånn som dette...
Greit, Elisa. Sitt oppreist først. Der ja. Godt jobbet! Vi er klare.
Vi skal gi deg en liten injeksjon så babyen også blir roligere.
-Skal dere få meg til å sove? -Ja, men bare fra magen og ned.
-Jeg vil se henne. -Selvsagt får du se henne!
Du må være rolig nå.
Klar.
Kan jeg få litt kake og kaffe?
-Nå? -Ja.
-Det er viktig. -Doktor?
-Hva er det, Elisa? -Jeg må skrive ned noe.
-Kan vi ikke gjøre det senere? -Nei, det passer best nå.
Greit.
"Kjære Anna,
hodet mitt er fullt av tanker.
Det er så mye jeg vil fortelle deg.
Om hvordan livet er og å takle det.
Jeg vil gi min måte å tenke og å gjøre ting på til deg.
Vær ved din side i gode og dårlige tider.
Men det kan jeg ikke. Skjebnen har sagt så.
Du er kanskje sint nå.
Spør deg selv hvorfor. Hvorfor deg?
Bare vet at jeg spør om det samme. Alltid.
Det er ingen grunn til det.
Det er bare liv.
Og tro meg, det er ikke verdt å leve det ved å være sint eller trist.
Og jeg er sikker på at du er vakrere når du smiler."
Anna, hvor løper du hen?
"Dette er min siste gave.
I morges drømte jeg at vi lagde dem sammen...
MAMMAS FRITYRSTEKTE EPLER
Jeg håper du liker dem.
De mangler bare en klype kjærlighet, men det fikser du.
Jeg vet at du tenker,
'På an igjen med gavene, så kjedelig!'
Men du vet ikke hvor godt det var for meg.
All styrken det ga meg å tenke på dem.
Å tenke på deg, og hva som gjør deg til et bedre menneske.
Så takk, vennen.
Beklager hvis noen av gavene ble feil,
men det var den eneste måten jeg følte meg nær deg på.
Jeg må forlate deg nå.
Du er en kvinne nå, og trenger ikke gavene mine lenger.
Men husk...
...at selv på den lyseste dagen,
kan du se stjernen min.
Jeg elsker deg til døden!
Elisa, moren din."
Jeg er klar.
Hei!
-Anna? -Kom inn.
Det er min gave. Vel...
Moren din kom på det først.
Hun fikk litt andre tanker om det, men jeg ville ikke levere den tilbake da.
Liker du den?
Den er nydelig.
-Den er kanskje ute av stil nå. -Hvem bryr seg?
Men prøv den på, for størrelsene var litt annerledes.
Takk.
Jeg venter på deg nede.
-Det dukket opp masse folk. -Jeg kommer.
Har du noen ordentlige sko?
Der er hun!
Kom hit!
-Så nydelig du ser ut! -Der er hun!
BASERT PÅ EN SANN HISTORIE
"VI MÅ HOLDE HENDER OG LEVE HVER DAG MED MOT"
DEDISERT TIL ELISA GIROTTO
Tekst: Håkon Jordheim