‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎În 1717, Marea Caraibilor ‎e dominată de Flying Gang.
‎„Black Sam” Bellamy.
‎Sus steagul negru!
‎Edward Thatch.
‎Comunică cu Hornigold. ‎Întreabă-l dacă atacăm. Acum!
‎Și Benjamin Hornigold.
‎Nassau, noua republică a piraților!
‎De la baza lor din Bahamas, ‎acești pirați fură o avere
‎de la cele mai bogate imperii din Europa…
‎Ultima șansă. Unde sunt bijuteriile?
‎Hornigold, tu ești căpitanul! Oprește-l!
‎…și întrerup profitabilul ‎comerț cu sclavi.
‎Dar acum, în Anglia se anunță o furtună.
‎Pirați!
‎Pirați pe mări!
‎E o navă înarmată până-n dinți.
‎Ultima picătură e capturarea ‎navei de sclavi puternic înarmate,
‎Whydah.
‎Pirații lovesc negustorii britanici ‎unde îi doare,
‎la buzunare.
‎Vreau să-i văd morți!
‎Intră în scenă exterminatorul de pirați.
‎Domnilor, căpitanul Woodes Rogers.
‎Misiunea lui e să distrugă ‎Flying Gang din Caraibe.
‎LONDRA, 1717
‎Cinci sute de sclavi pe nimic.
‎O avere pierdută.
‎Și un pirat jegos care îmi râde în nas.
‎Nu ești singur.
‎Compania Britanică a Mării de Sud ‎a mai pierdut două nave.
‎Au sosit scrisori ‎din Jamaica, Boston, Charleston.
‎Pirații decimează comerțul.
‎Pe măsură ce republica piraților ‎se întărea,
‎preocupările din interiorul imperiului
‎și, în mod sigur de la Londra, ‎creșteau și ele,
‎pentru că pirații începeau ‎să destabilizeze nu doar comerțul,
‎ci și securitatea coloniilor.
‎Exista teama că negoțul cu sclavi ‎va deveni neprofitabilă,
‎dacă amenințarea piraților nu dispărea,
‎fiindcă erau foarte puternici în Caraibe.
‎Nu exista o rută alternativă. ‎Nu puteai să ocolești pirații.
‎Sunt alte rapoarte îngrijorătoare ‎de care ar trebui să știi.
‎Mai îngrijorătoare ‎decât furtul sclavilor mei?
‎Se pare că ‎Whydah‎ a fost capturată ‎în parte cu ajutorul sclavilor,
‎sclavi care au fost…
‎eliberați.
‎Poftim?
‎Imposibil!
‎Nu conform comunicatelor primite de mine.
‎S-au consemnat mai multe cazuri ‎de sclavi angajați de echipaje de pirați…
‎de bună voie, se pare.
‎Se spune că Nassau devine ‎un refugiu pentru negrii fugari.
‎Guvernatorii se plângeau ‎că efectul creșterii pirateriei în Nassau
‎era apariția frământărilor ‎pe plantațiile de sclavi din Caraibe.
‎Pe multe dintre acele insule, ‎populația de sclavi depășea numeric
‎de multe ori populația europeană.
‎Se temeau, deci, de o revoltă a sclavilor
‎sau că sclavii vor crede ‎că viitorul lor putea fi altfel.
‎Speranța era un pericol în acele locuri.
‎Albii să se înhăiteze cu sălbaticii…
‎să le sucească mințile.
‎Voi vorbi cu Regele.
‎Voi convoca Parlamentul.
‎Îți dau tot ce-ți trebuie, Rogers,
‎dar trebuie să stârpești acest cancer.
‎Humphry Morice ‎era membru al Parlamentului.
‎A fost și printre primii ‎guvernatori ai Băncii Angliei.
‎Era un om foarte important ‎în societatea britanică.
‎Cu Woodes Rogers nu e de glumit.
‎E un marinar experimentat foarte dur, ‎trecut prin ciur și prin dârmon.
‎Era unul dintre puținii oameni ‎care făcuseră ocolul lumii.
‎Când intrai într-o cameră, puteai vedea ‎înainte să deschidă gura
‎că era un om care trecuse prin pericole, ‎care trăise senzații tari și aventuri.
‎În timpul călătoriei sale în jurul lumii,
‎fusese împușcat în față cu o muschetă.
‎Dinții i s-au împrăștiat pe punte ‎și a înghițit ceva tare.
‎N-a știut ce anume, dar peste două luni
‎doctorul a descoperit că Woodes Rogers ‎și-a înghițit propria falcă.
‎Planul lui Woodes Rogers ‎era să alunge pirații din Bahamas,
‎să se instaleze ca guvernator,
‎să restabilească legea și ordinea ‎în colonii.
‎Dar problema e pe cale ‎să se agraveze mult.
‎Edward Thatch și Black Caesar ‎își plănuiesc următoarea mutare.
‎Liderul lor, Benjamin Hornigold, ‎a fost deocamdată loial englezilor
‎și nu le-a atacat navele comerciale.
‎Oamenii au vorbit.
‎Au…
‎Dar s-a răzgândit.
‎Așa că uite la ce m-am gândit.
‎Le poți spune alor tăi
‎că nu mai cruțăm ‎transporturile englezilor.
‎Vorbești serios?
‎Nu vom distruge fără motiv.
‎Nu vom ucide.
‎Dar de acum încolo…
‎luăm tot ce se poate.
‎Timp de peste o sută de ani, ‎pirații englezi atacaseră
‎dușmanii tradiționali ai Angliei, ‎nave fie spaniole, fie portugheze.
‎În anii 1710, pentru prima dată,
‎pirații englezi au atacat navele engleze.
‎Decizia lui Hornigold schimbă ‎regulile jocului.
‎Oamenii lui capturează imediat ‎o mare navă englezească,
‎Bonnet.
‎Hornigold o face nava sa amiral.
‎Apoi și Thatch trece la nivelul următor,
‎când observă o altă navă ‎puternic înarmată.
‎Ține-o bine!
‎Telescopul, repede!
‎Pavilion englez. Și e chiar mare.
‎Vino, băiete!
‎Comunică cu Hornigold. ‎Întreabă-l dacă atacăm. Acum!
‎Hai, Benjamin!
‎Haide!
‎Hornigold zice că putem ataca!
‎Benjamin Hornigold, nenorocit frumos!
‎Încărcați tunurile!
‎Scoateți armele!
‎Nava e plină ochi ‎cu profituri de pe urma sclaviei.
‎Asta e o navă britanică!
‎Încălcați tratatele internaționale.
‎Marina va interveni ‎și veți fi închiși cu toții.
‎Nu crezi că știm că ați furat toate asta.
‎E greutatea unei vieți de african.
‎Spune-mi: cum putem fura de la voi ‎ce voi ați furat de la noi?
‎Un fapt surprinzător legat de pirați
‎este că multe dintre echipaje conțineau ‎un număr mare de foști sclavi africani.
‎Unii dintre ei știm că erau liberi.
‎Te recunosc.
‎Ești Benjamin Hornigold.
‎Îți dai seama că asta e trădare!
‎Ce fel de englez își atacă propria țară…
‎și se înhăitează cu maimuțele?
‎Maimuțe?
‎Ține-l!
‎Ce faci? ‎Hornigold, ești căpitan. Oprește-l!
‎Ce mănânci… aia caci.
‎Hornigold agonizează din cauza lipsei sale ‎de loialitate față de Coroana Angliei.
‎Dar „Black Sam” Bellamy ‎nu are astfel de frământări.
‎E o navă înarmată până-n dinți.
‎Bellamy tocmai a capturat cea mai mare ‎navă comercială engleză a vremii,
‎o corabie de sclavi numită Whydah.
‎Câte am putea face cu nava aia!
‎Îl face pe Bellamy de neoprit.
‎Foc!
‎Sam Bellamy și Paulsgrave Williams
‎interceptează o goeletă ‎la comanda căreia e un anume Beer.
‎Beer e adus la bordul lui Whydah.
‎Bellamy și Williams au luat decizia.
‎Beer pare un tip cumsecade.
‎După ce termină de jefuit, ‎îi vor da goeleta înapoi.
‎Dar echipajul nu e de acord.
‎Oamenii au votat.
‎Au votat?
‎Îmi pare rău, dar nava va fi arsă.
‎Dar tu…
‎Oamenii lui Williams și Bellamy ‎anulează hotărârea căpitanilor,
‎iar echipajul, ‎după legile piraților, conduce.
‎Nu-ți poți controla oamenii? ‎Nu ai pic de loialitate față de Coroană?
‎Care coroană?
‎Adică Quintor e olandez.
‎Julian e mexican-indian. ‎Eric, danez. Williams e scoțian.
‎Și aș adăuga la dracu' ‎cu neamțul ăla sclifosit de Rege George!
‎Sunteți o rușine.
‎Toți sunteți niște gunoaie! Lașilor!
‎Căpitanul Beer e important în istoria ‎pirateriei nu pentru ceea ce a făcut,
‎cât pentru ce a auzit,
‎unul dintre cele mai faimoase ‎discursuri rostite de un pirat.
‎Regret că trebuie să-ți scufundăm nava.
‎Dar asta e numai vina ta.
‎Cei ca tine vă ploconiți și vă lăsați ‎călcați în picioare de bogați.
‎Spun că noi suntem răufăcători, ‎dar există o singură diferență.
‎Bogații fură de la săraci ‎sub protecția legii.
‎Noi îi prădăm pe bogați ‎fiindcă avem curaj.
‎Nu e mai bine să fii unul dintre noi
‎decât să te furișezi după ei
‎ca să trăiești?
‎Conștiința nu-mi permite ‎să încalc legea lui Dumnezeu și a omului.
‎Conștiința ta.
‎Ei bine…
‎uite ce-mi spune mie conștiința.
‎Sunt un prinț liber.
‎Și am dreptul la fel de mult
‎să port război cu lumea ‎ca unul cu o flotă de 100 de nave…
‎sau o armată de 100.000 de oameni.
‎Adio, căpitane!
‎În discursul său către căpitanul Beer,
‎Bellamy enunță practic crezul
‎piraților ca revoluționari sociali.
‎Imaginați-vă cum era ‎să fii sclav în secolul 18
‎și să vezi pe cineva ‎care sfidează autoritatea…
‎și spune că e un prinț liber.
‎E bine.
‎Unde mergem mai departe?
‎La Eastham.
‎E timpul s-o văd pe Mary.
‎Trebuia să lăsăm nava să plece.
‎Ce puteai să faci?
‎Democrația dictează.
‎Bea ceva.
‎Gândește-te că în câteva zile ‎vei fi înapoi în Eastham,
‎cel mai bogat pirat ‎care a navigat vreodată.
‎Și Mary te va întâmpina acolo ‎cu propria comoară.
‎Ar trebui să mă întorc pe Marianne ‎înainte ca echipajul să facă prostii.
‎Lasă tristețea, Sam. ‎Suntem bogați, iar tu pleci acasă.
‎Se pare că vine ceața.
‎Vremea amenință să amâne ‎întoarcerea lui Bellamy
‎la femeia pentru care a devenit pirat…
‎Mary Hallett.
‎Mamă necăsătorită, ‎aceasta a fost alungată de familia ei.
‎Mary Hallett e găsită cu pruncul său mort ‎în brațe, într-un hambar.
‎N-am ucis-o eu.
‎Pe atunci, mai rău ‎decât să ai un copil în afara căsătoriei
‎era să-l pierzi.
‎N-am ucis-o eu.
‎Mary Hallett, ești arestată.
‎Vino cu mine.
‎A fost suspectată că și-a ucis copilul.
‎Tată.
‎Te rog, nu.
‎Mary Hallett, ești acuzată ‎în fața lui Dumnezeu de infanticid.
‎Cotton Mather era un om important ‎în societatea din Massachusetts.
‎Era un predicator puritan.
‎Era bine-cunoscut pentru vederile sale ‎religioase foarte stricte.
‎Blestemat să fii, Sam. Nu ai venit.
‎Începeți pedeapsa.
‎Mary a fost flagelată public, închisă ‎și, într-un final, alungată din oraș.
‎Marinarii sunt superstițioși.
‎Sarea aruncată peste umăr ‎te apără de diavol.
‎Când șobolanii părăsesc nava, ‎e timpul să debarce.
‎Dacă fluieri la bord chemi furtuna.
‎Și aceasta era adevăratul dușman:
‎vremea.
‎Dacă mânii zeii…
‎cu siguranță vei fi tras ‎pe fundul oceanului.
‎26 APRILIE 1717
‎Paulsgrave!
‎E în regulă, băiete.
‎Ne întâlnim cu Paulsgrave dimineață, ‎după ce ieșim din ceață.
‎Ridică pânzele.
‎Cârma spre nord-est! ‎Să vedem dacă putem ieși din ceață.
‎În timp ce flotila lui Bellamy naviga ‎de-a lungul țărmului sub vânt,
‎o furtună groaznică s-a apropiat ‎în cel mai prost moment posibil.
‎Bellamy speră că va putea depăși furtuna,
‎poate s-o ocolească.
‎Nava lui Bellamy,
‎cu 160 de suflete la bord ‎și o tonă de bogății,
‎e împinsă spre țărm, la Cape Cod.
‎Valuri violente au început ‎să izbească nava.
‎Curând au înțeles ‎că nu vor putea ocoli promontoriul.
‎Mi-e frică. Nu vreau să mă înec!
‎Ține-te bine, băiete.
‎Dimineață, când locuitorii ‎de pe promontoriu au venit să vadă
‎ce se întâmplase în timpul furtunii, ‎plaja era plină de corpurile
‎aproape tuturor celor de pe Whydah.
‎Oricine găsea epava unei nave de pirați ‎sigur își zicea că a câștigat la loterie.
‎Cel mai adesea, ‎navele erau pline cu de toate.
‎Nu vorbim doar despre aur, ‎ci și despre lucruri foarte valoroase:
‎fildeși, bijuterii… de toate.
‎Dintre cei 160 de oameni ‎aflați la bordul Whydah când a eșuat
‎doar doi au supraviețuit peste noapte, ‎ajungând la țărm.
‎Bellamy nu se număra printre ei.
‎Cel mai trist e că s-a descoperit ‎că băiatul de nouă ani, John King,
‎s-a înecat purtând pantofii ‎și șosetele de mătase
‎pe care i le dăduse mama lui ‎înainte ca el să se alăture voluntar
‎echipajului de pirați cu luni în urmă.
‎La 28 de ani, ‎povestea lui Black Sam s-a terminat.
‎În puțin peste un an, devine ‎cel mai bogat pirat din istorie.
‎Face totul din dragoste pentru o femeie.
‎Dar nu o revede niciodată pe Mary.
‎Ea își pierde mințile…
‎și devine cunoscută ‎drept „Vrăjitoarea din Eastham”.
‎Puținii supraviețuitori ‎ai flotei lui Bellamy ajung în oraș,
‎unde își îneacă durerea.
‎Cei opt pirați de pe Marianne ‎au ajuns doar la taverna din Eastham,
‎când judecătorul de pace local ‎le-a tăiat calea,
‎știind că era unul dintre puținele locuri
‎unde străinii puteau cumpăra cai ‎pentru a fugi.
‎În schimb, ‎aveau să plece din Cape încătușați.
‎Cât despre Flying Gang din Nassau, ‎moartea lui Black Sam e o lovitură grea.
‎În Nassau s-a aflat ‎doar peste câteva săptămâni
‎ce se întâmplase cu Whydah, că eșuase,
‎dar atunci trebuie să fi fost ‎o veste cutremurătoare.
‎E numai vina mea.
‎L-am convins să continue atacurile, ‎când ne puteam retrage.
‎N-ați mai văzut atâta aur.
‎Eram bogați.
‎Iar acum el e mort și…
‎e vina mea.
‎Nu puteai face nimic.
‎Mulțumește zeilor ‎că ai ratat furtuna și ai ajuns acasă.
‎Căpitanul Henry Jennings conduce ‎o bandă de pirați rivală.
‎Îmi dai voie?
‎Îmi pare rău pentru Bellamy.
‎Era neobișnuit de deștept ‎pentru un om cu educația lui.
‎Majoritatea marinarilor ‎nu fac față decât măturii și pisoarului.
‎Nu-i așa, Vane?
‎Am o veste.
‎Un negustor venit de la Boston…
‎Se pare că au în temnița de acolo ‎opt oameni de-ai lui Bellamy.
‎Au fost judecați.
‎Execuție prin spânzurare.
‎Numai să-l zgârie pe unul dintre ei,
‎că jur pe Dumnezeu că voi rade Bostonul ‎de pe fața pământului,
‎În orice caz, credeam că vrei să știi.
‎Pentru Bellamy!
‎Odihnească-se în pace.
‎Poftim.
‎Fac cinste!
‎De ce nu s-a înecat el?
‎Diavolul are grijă de-ai săi.
‎Cotton Mather era dornic ‎să stârpească pirateria malefică,
‎păgânele obiceiuri criminale ‎ale piraților.
‎Ajunge!
‎Sfârșitul ți-e aproape.
‎Oamenii lui Bellamy sunt spânzurați ‎ca niște vite…
‎în cea mai mare execuție a piraților ‎din istoria Bostonului.
‎Ce e?
‎Dacă Sam poate muri așa…
‎Și era cel mai deștept și mai norocos ‎dintre noi…
‎Nimeni…
‎nu poate învinge marea.
‎Marea, Marina, orice alt ticălos.
‎E o chestiune de timp până te prind.
‎De aici încolo…
‎acționăm mai repede și mai dur ‎ca oricine până acum.
‎Terorizăm corăbii.
‎Umplem calele cu aur și ne facem nevăzuți.
‎Înainte să ne prindă diavolul.
‎Nimeni nu-l învinge pe diavol.
‎Dar dacă devii tu diavolul?
‎Thatch plănuiește răzbunarea răzbunărilor.
‎Dar are nevoie de mai multe arme.
‎Ocazia se ivește când un pirat improbabil ‎își face apariția în Nassau.
‎Numele lui e Stede Bonnet.
‎Scuză-mi limbajul, dar… ‎ce dracu' ai pățit?
‎Nefericitul Bonnet tocmai a fost înfrânt ‎de un vas de luptă spaniol.
‎Thatch căuta un vas mai mare și mai tare ‎decât cel pe care îl avea,
‎iar Bonnet i l-a adus.
‎Ai o corabie frumoasă, dle Bonnet.
‎Ar putea semăna teroare… ‎în mâinile potrivite.
‎Cunoscut drept „piratul gentilom”, ‎Bonnet provine dintr-o familie bogată
‎și și-a construit propria navă,
‎Răzbunarea.
‎Aș rămâne căpitan?
‎Desigur. Edward va supraveghea totul ‎pentru tine.
‎Îți poți pune viața în mâna lui. ‎Edward e cât se poate de loial.
‎Ce zici?
‎Era ideal pentru Thatch.
‎Bonnet avea nevoie de cineva ‎care să preia comanda,
‎să-l învețe cum să fie pirat.
‎Iar Thatch putea face asta. ‎Era situația ideală pentru amândoi.
‎Ai văzut numele navei?
‎The Revenge.
‎După ea va veni potopul.
‎Ne trebuie doar un diavol la cârma ei.
‎Mai repede!
‎Thatch nu întârzie ‎să se răzbune pe britanici.
‎Nicio navă care pleacă din Boston ‎nu e în siguranță.
‎Dar Thatch își conduce nava ‎în mod democrat și corect.
‎Avem nevoie de un doctor.
‎Un membru al echipajului e grav bolnav.
‎E foarte important ‎să se vadă că un căpitan
‎ia în serios și respectă ‎toți membrii echipajului,
‎că are grijă de ei, ‎fiindcă sunt toți o echipă.
‎Dacă ieși în față,
‎vei fi răsplătit.
‎Însă dacă minți…
‎și spui, poate, că ești funcționar ‎sau ceasornicar…
‎poate chiar dansator exotic…
‎le cer oamenilor mei să te despoaie ‎și să te călărească precum o curvă.
‎Și când vor termina cu tine…
‎nu va mai rămâne nimic pentru peștișori.
‎Cum te cheamă?
‎Dr. John Howell.
‎John Howell, avem un membru ‎al echipei foarte bolnav.
‎Toate astea pentru un negru?
‎Acest om e un membru foarte important ‎al echipajului meu,
‎așa cum sunt toți.
‎Crezi că Dumnezeu ‎a creat omul după chipul lui, doctore?
‎Da.
‎Iar acest negru are sânge roșu ca noi?
‎Da.
‎Iar când te uiți la măruntaiele lui, ‎sunt identice cu ale noastre?
‎Da.
‎Ei bine…
‎poate că Dumnezeu e negru.
‎Sau poate că e femeie.
‎Sau poate că suntem toți la fel,
‎doar că unii sunt mai puternici, ‎iar alții, mai slabi.
‎S-ar putea să fie nevoie de amputare.
‎Nu cred.
‎Dacă nu-l vindeci pe omul ăsta, ‎ar putea însemna că am pierdut o avere
‎și ar putea însemna ‎că tu îți vei pierde viața.
‎Când termini cu el…
‎vino în cabina mea.
‎Mai vreau să discutăm o problemă.
‎Hai, omule. ‎Tu ești doctorul, pune-mi diagnosticul.
‎Thatch are simptomele unei boli ‎care e blestemul marinarilor.
‎Treponema pallidum.
‎Știu ce este: sifilis. Ai mercur?
‎Nu.
‎Barbă-Neagră suferea de sifilis. ‎Nu văd cum ar fi putut evita asta.
‎Pirații își petreceau nopțile cu femei ‎pe care le cumpărau sau le luau de soațe.
‎Cred că Barbă-Neagră ‎s-a însurat cu multe femei,
‎poate chiar 14, ‎în diferite porturi din Caraibe.
‎Sifilisul era o boală foarte brutală.
‎Sifilisul începe să consume ‎țesuturile moi ale corpului.
‎Oamenilor le cădea nasul ‎sau alte părți ale feței.
‎Dacă spui cuiva despre asta…
‎vei muri înaintea mea.
‎Și va fi o moarte foarte lentă.
‎Ar fi făcut orice ca să găsească un leac, ‎dacă credea că acela îl vindecă.
‎Dar nu exista leac.
‎Majoritatea victimelor înnebuneau ‎înainte să moară.
‎Moartea lui Bellamy l-a convins ‎pe Thatch să se răzbune.
‎Terorizează transporturile britanice.
‎Sunt în joc bazele imperiului.
‎Când pirateria a început ‎să se apropie de punctul culminant,
‎a devenit o amenințare existențială ‎pentru imperiu, nu o simplă pacoste.
‎Navele Marinei Regale ‎staționate în Americi
‎erau depășite numeric ‎și ca putere de luptă de pirați.
‎LONDRA, 1717
‎Negustorii britanici cer măsuri.
‎În sfârșit, și-au pierdut răbdarea ‎cu parlamentarul Humphry Morice.
‎Faliment!
‎Ce măsuri veți lua?
‎Domnilor!
‎Domnilor.
‎O clipă, te rog.
‎Să auzim ce are de spus dl Rogers.
‎Mulțumesc.
‎Am o propunere pentru voi.
‎O companie privată ‎de corăbii și oameni înarmați
‎să recucerească mările ‎și să pună capăt acestei ticăloșii.
‎Dar, o spun cu bune intenții,
‎acești pirați sunt marinari formidabili,
‎bine înarmați
‎și animați de-un devotament comun ‎față de ticăloșii.
‎Dacă expediția ta armată ‎nu e de ajuns ca să-i învingă?
‎Excelentă observație.
‎Doar forța nu va fi de ajuns.
‎De aceea am un alt plan.
‎Îi vom cere Regelui să-i grațieze.
‎Poftim?
‎Vreau să-i văd morți!
‎Înecați! Spânzurați! Sfârtecați!
‎- Nu grațiați! ‎- Îi cunosc pe acești oameni!
‎Îi cunosc.
‎Să vă explic.
‎Ei reprezintă un front formidabil, dar…
‎în fiecare zid există mereu o fisură,
‎un punct slab.
‎Dacă-l zgândărești destul, ‎toată clădirea se năruie.
‎Și care e acest punct slab?
‎Lăcomia.
‎Rogers plănuiește să dezbine pirații.
‎Grațierea ar fi introdus ‎un element de confuzie și lupte interne
‎între pirații din Bahamas.
‎Când se aude de grațiere în Nassau,
‎e o veste uriașă pentru toți.
‎Mulți dintre cei care au ajuns pirați ‎a făcut-o din disperare.
‎DIN PARTEA REGELUI
‎Stai!
‎PROCLAMAȚIE
‎Dă-te de pe mine!
‎Vane!
‎E veritabilă?
‎Da.
‎Vane!
‎- Ce e? ‎- Du-te după Hornigold!
‎Acum! Zi-i că trebuie să discutăm.
‎Ce scrie?
‎E o ofertă din partea Regelui.
‎O grațiere.
‎DIN PARTEA REGELUI. PROCLAMAȚIE ‎PENTRU SUPRIMAREA PIRAȚILOR
‎Grațierea Regelui i-a pus pe pirați ‎să ia o decizie
‎la care nu se așteptaseră niciodată.
‎Credeam că pirateria e fără întoarcere.
‎Deodată, aveau de ales.
‎Edward Thatch trece printr-o transformare…
‎Sunt Edward Thatch.
‎…una care îi va pecetlui numele ‎în istorie.
‎Știi cine sunt?
‎Sunt Edward Thatch.
‎Poți să-i spui nebunie sau geniu, ‎dar probabil a fost puțin din amândouă.
‎Știi cine sunt?
‎E posibil ca, după o vreme pe mare,
‎mintea lui s-a întunecat puțin ‎din cauza sifilisului.
‎Numele meu este Edward Thatch.
‎În fazele finale, poate duce ‎la modificări de personalitate.
‎Și-a creat o imagine. ‎A devenit Barbă-Neagră în loc de Thatch.
‎Aceste vase vor arunca momeala ‎într-un lac de foc.
‎Peștele i-a înșelat.
‎Ard în pucioasă.
‎Venerează chipul.
‎A creat un personaj de scenă ‎înainte ca așa ceva să existe.
‎Își lega fitiluri cu sulf în barbă și păr,
‎se încingea cu trei banduliere ‎cu pistoale și hangere.
‎Nu mai era om de rând.
‎Era o entitate, ‎un personaj cu totul diferit.
‎Arăta ca un sălbatic, ‎ca posedat de diavol.
‎O viziune înfiorătoare ‎a iadului și mâniei…
‎A devenit cel mai înfricoșător om
‎din lumea occidentală.
‎Numele meu e Barbă-Neagră!
‎Subtitrarea: Mircea Pricăjan