EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Da den spanske flåde mister sine skatte ud for Floridas kyst,
scorer Caribiens pirater kassen.
Vi bliver så rige, at vi skider guld.
Deres ydmyge base i Nassau forvandler sig til en stor by.
Styret af Benjamin Hornigolds flyvende slæng:
"Sorte Sam" Bellamy,
Paulsgrave Williams.
og hans seneste rekrut, Edward Thatch, som snart bliver kendt som Sortskæg.
Men i denne brutale verden er loyalitet billig.
Loyalitet er noget underligt noget. Den kan skifte med lynets hast.
Kaptajn Henry Jennings, en fin pirat, er Hornigolds ærkerival.
Og det er ikke kun loyaliteten over for hinanden, der testes.
De blev rige ved at angribe spanske skibe.
Men da krigen mod Spanien slutter i 1714…
…vender disse britiske pirater sig mod deres egen krone.
Til helvede med den pølsespisende idiot til kong George.
Englands handelsskibe handler med en vare, som er så dyrebar,
at de kalder den "det sorte guld".
Det er slavehandlen.
I er ikke længere slaver!
I er nu underlagt piraternes love.
For mange slaver betyder det frihed.
Men roder man med de magtfulde slavehandlere…
…er man i stor fare.
Jeg vil have dem dræbt!
Imperiet slår igen.
Kaptajn Henry Jennings er på flugt fra den engelske krone.
PIRATREPUBLIKKEN I NASSAU, 1716
Hans plyndringer af de spanske skibe var en trussel mod fredsaftalen.
Og vi havde det lige så hyggeligt.
Han bliver tvunget til at søge tilflugt i Hornigolds piratrede.
Lad os vise lidt barmhjertighed, Edward.
Goddag, Henry. Velkommen til Nassau.
Du har taget din skødehund med.
Ja, jeg slikker ikke mine egne kugler.
Jennings og Hornigold havde været kapere under krigen.
De var begge ansat af Archibald Hamilton til at forsvare Jamaica.
Men de kom fra vidt forskellige kår.
Henry Jennings er plantageejer fra Jamaica,
og han ser ned på Hornigold, den primitive sømand.
Det må have været akavet, da Jennings slog sig ned i Nassau,
fordi Hornigold havde grundlagt piratbyen.
De repræsenterede to konkurrerende magtbaser og piratbander.
Vil du holde styr på ham? Det her er et pænt sted.
Han skal ikke skide på gulvet.
Du er en eftersøgt mand, kaptajn.
Det må være frustrerende.
At du må gemme dig her med resten af os.
Paulsgrave Williams og "Sorte Sam" Bellamy var engang en del af Jennings besætning…
Nej.
Stop!
Men Bellamy væmmes ved Jennings brutale piratmetoder…
Nej!
Stop nu!
…og rømmede skibet og kom med i Hornigolds flyvende slæng.
Så har du mere tid til at lufte din hund og give ham et kødben.
Jeg skal fandeme give dig kødben!
Du kan tro nej!
Thatch.
Få din ven til at slappe af!
Cæsar er fri og kan gøre, hvad han vil.
Vil han skære din hals over…
…vasker jeg gulvet bagefter.
Det gik op for Jennings og Hornigold,
at det var vigtigt for dem begge, at piratrepublikken var velfungerende,
og at de derfor måtte samarbejde.
Det skaber en flygtig alliance.
Det er svært at vinde andres loyalitet. Og den er let at miste.
Hornigolds mænd deler ikke hans loyalitet over for den engelske krone.
Loyalitet er noget underligt noget.
Den kan skifte med lynets hast.
Jeg har hørt, at dine mænd er sure over, at de gik glip af det engelske bytte.
Nogle vil måske forsøge at blive en del af Bellamys slæng.
Han har ikke den slags skrupler.
I over hundrede år angreb engelske pirater de traditionelle fjender,
enten spanske eller portugisiske skibe.
I årene mellem 1713 og 1719 angriber engelske pirater engelske skibe.
Fordi Hornigold var en fremtrædende leder i samfundet,
var han meget tidstypisk for piratkulturen dengang.
Han har undgået at angribe engelske skibe…
PROFESSOR VIRGINIA LUNSFORD FRA USA'S SØOFFICERSKOLE
…på grund af sin baggrund som kaper.
Jeg angriber ikke britiske skibe.
Jeg er engelsk.
Hvad fanden det så end betyder herude.
Bellamy har ikke de samme forbud.
De vil plyndre ethvert handelsskib, hvis muligheden byder sig.
George I, den nye britiske konge, er tysker.
Han taler ikke engang engelsk.
Op i røven med England og den pølsetysker, som de har sat på tronen.
De er ligeglade med os herude.
Som sædvanlig. De tænker kun på penge.
Min gode ven Paulsgrave prøver at sige, er med al respekt,
at vi tager de skibe, som vi kan, også dem med britiske flag.
Vi må være forsigtige med hende.
Den mest dødelige af dem alle?
Men den sjoveste.
Anne Bonny, som med tiden bliver den mest berømte kvindelige pirat…
…har sin egen høne at plukke med England.
Som irsk katolik har hun ingen loyalitet over for de protestantiske undertrykkere.
Mænd tager, hvad de vil…
…når de vil.
De stjæler.
De lyver.
De myrder og snyder hinanden.
Og hvis man er svag…
…sniger nogen sig op om natten…
…knepper en…
…og skærer halsen over på en.
Hvad vil du have?
Jeg vil bare tjene mange penge og tage til England som en rig mand.
England? Vil du tilbage til kulden og regnen?
Til konger og love og skatter?
Alle i det gudsforladte sted er pisseligeglade med dig.
Hvis det var mig, ville jeg være pirat i resten af mit liv
og myrde alle, der prøvede at stoppe mig.
Du ved…
…at jeg elsker Nassau.
Men en skønne dag…
…kommer de efter os.
Snart bliver Hornigolds loyalitet over for England sat på prøve.
Det er et handelsskib.
Da han får muligheden for at kapre et engelsk skib,
er Hornigold imod det.
Skide være med ham.
Bellamy har intet problem.
Hejs det sorte flag!
Fordi der er en chance for et stort udbytte.
Hornigold er for tilbageholdende.
Bellamys succes underminerer Hornigold i hans besætnings øjne.
Det, som ville være et mytteri på et handelsskib eller på et militærskib,
er ikke et mytteri blandt pirater.
Det er et velkendt faktum, at der er demokrati på piratskibene.
Men mindre velkendt, hvor omfattende det er.
Alle uden undtagelse har stemmeret.
Hvis besætningen beslutter, at kaptajnen ikke er modig eller god nok,
kan de afsætte ham og vælge en ny kaptajn.
Hornigolds betroede mand, Edward Thatch, arrangerer en demokratisk afstemning.
Er vi alle enige?
Er I tilfredse med valget?
Så er vedtaget.
Det faktum, at Bellamy inspirerer dem
og siger, at han vil gå efter alle skibe,
appellerede til mange af de her pirater.
Tag af sted, Henry.
Slut dig til Bellamy. Han er en god mand. Han vil være retfærdig.
Mændene har stemt.
Og hvad er deres beslutning?
De vil have Bellamy som kaptajn og Williams som hans kvartmester.
Selvom han er elsket og respekteret, taber Hornigold afstemningen,
og han bliver bedt om at trække sig som kommandør over piratflåden.
Hvad med dig?
Vi bliver hos dig, min ven.
Vi ser pirater som lovløse mænd, der ikke adlyder nogen regler
og kun er loyale over for sig selv.
Så det er overraskende at se den slags loyalitet,
som der vises over for Hornigold.
Dette vil jeg ikke glemme.
Jeg får fat i et skib…
…og gør dig til kaptajn.
Vi bliver stærke.
Det skal du sgu ikke være i tvivl om.
Hornigold finder trøst hos Anne Bonny.
Hun er blevet pirat for at flygte fra sin fortid.
-James, din mand, har han ikke noget imod… -James mangler rygrad.
Jeg skulle aldrig have giftet mig med ham.
-Du har ikke meget tilovers for mænd. -De kan være nyttige.
Men ofte er de svage.
Min far var svag.
Han fik mig udenfor ægteskabet med en tjenestepige.
Han smed os ikke ud.
Nej.
Han opdrog mig som lille dreng…
…for næsen af sin kone.
Han lod mig bo i sit hjem som en af hans ansatte.
Det tog ikke længe, før hans kone opdagede sandheden.
Og han forlod hende og tog mig og min mor med til Amerika for at starte et nyt liv.
Han bliver forretningsmand og tjener mere, end han gjorde som advokat.
Han er overhovedet på et fornemt gods,
og fra hun er 12 år, er Anne godsets kvindelige overhoved.
Hendes mor døde kort tid efter, de flyttede til de amerikanske kolonier.
Og jeg blev en ung kvinde.
Og hans samvittighed stoppede ham ikke i at finde vej til min seng.
Så mødte jeg James.
Takket være ham slap jeg væk.
Men han var en blindgyde…
…som alle andre mænd.
Legenden om Sam Bellamy tager fart.
Han er nu kendt som Sorte Sam på grund af hans kulsorte hår.
Han var en god taktiker på havet: Dristig, nyskabende og virker frygtløs.
Jeres ladningsmanifest. Skynd dig.
Når man ser på hans karriere og de skibe, han angriber, ser det ud til,
at han har travlt med at nå hen til nogen eller noget.
Og den "nogen" er hans livs store kærlighed:
Mary Hallett, den kvinde, han har lovet at gifte sig med, og nu mor til hans barn.
På dette tidspunkt forlod hendes forældre hende fuldstændigt, fordi skammen.
Et barn født uden for ægteskab. Forfærdeligt. Så hun skjuler barnet.
Men hvor der er liv, er der håb.
Og Sorte Sam holder sit løfte om at vende tilbage som en rig mand.
"Den berygtede pirat Samuel Bellamy…
…fangede og røvede skibet Morningstar ved Cape Cod."
"Meget guld blev taget, samt værdigenstande fra passagererne."
Hans navn er kendt overalt.
Han er allerede en af verdens mest berygtede pirater,
blot få måneder efter han forlod hende.
"Men ingen blev såret, og skibet kunne fortsætte sin rejse."
De hænger dig for det her.
Jeg kommer tilbage.
Han kommer og henter os.
Og vi vil være sammen.
Rige.
Der kan du bare se.
Men Bellamy er ikke blot pirat for guldets skyld.
Han var tydeligvis drevet af det sociale oprør.
Tænk på mig som Robin Hood.
Bellamy er kendt for at være retfærdig i sit møde med de skibe, han får fingre i.
Ja.
Jeg har brug for dygtige mænd.
Han er stolt over
at give de mænd, han fanger, mulighed for at slutte sig til ham.
Muligheden for at smide undertrykkelsens lænker væk.
I modsætning til handelsflåden og de usle købmænd, der udnytter jer,
og som prygler jer for et godt ord, så vil vi betale jer som konger.
Hvis I ikke kan lide mine beslutninger, kan I stemme på en ny kaptajn.
Nemlig.
Alle mænd har en stemme og får samme andel af alle de skatte, vi tager.
Hvorfor arbejde som en hund og finde sig i at blive pisket
for at tjene penge til de rige idioter,
som giver jer en håndfuld kobbermønter?
Hvis I leder efter et bedre liv…
…så er muligheden her.
Mens Bellamy deler det bytte, som er stjålet fra de britiske skibe,
flokkes mænd for at slutte sig til ham.
Og nogle er meget unge.
En af passagererne var en dreng ved navn John King.
Hans familie var forholdsvis velhavende. Han rejste sammen med sin mor.
Du er "Sorte Sam" Bellamy, havets Robin Hood.
Du stjæler fra de rige og giver til de fattige.
Han syntes, piraterne var så spændende og tillokkende og romantiske,
at han tryglede sin mor om at lade ham tage af sted og blive pirat.
Tro ikke på alt, hvad du læser.
Vi stjæler måske.
Vi myrder måske.
Og måske…
…bagbinder vi små drenge og kaster dem ud til hajerne.
Jeg er ligeglad. Jeg vil være pirat.
Så skal du være velkommen om bord, John King.
John King har nok opdaget, at hans drøm skuffede i virkeligheden.
Piratlivet ikke så spændende hele tiden, som han havde set det, da han blev fanget.
Bellamy er ved at blive en rig mand.
Det sker på bekostning af Englands handel med sine amerikanske kolonier.
Guvernøren i Virginia, Alexander Spotswood,
får rapporter om, at piratbyen vokser og giver ophav til flere pirater,
og at piraterne er en destabiliserende fare for handlen.
Spotswood er guvernør for en kronkoloni, der producerer en meget værdifuld vare:
tobak.
Han er ansvarlig for at beskytte tobaksflåden.
Hele økonomien i Chesapeake Bay var afhængig af produktionen af tobak
og dets salg i England.
Det værste er ikke overstået endnu.
Piraterne vil snart gå efter den handel, der driver Det Britiske Imperium:
slaveriet.
Den overhængende fare er tydelig.
Spotswood og andre guvernører sender presserende beskeder
til deres overordnede i London…
…hvor de insisterer på, at der skal gøres noget.
UNDERDANIGST A. SPOTSWOOD
Også andre end Bellamy fra det flyvende slæng gør sig bemærket.
De siger, at hvis Anne Bonny kan lide dig, er du vej til tops.
Anne var altid opmærksom på muligheder for at skabe en formue.
Og den mand, som hun var mest optaget af, var Edward Thatch…
…den latinsktalende lærde pirat.
På et tidspunkt hvor de fleste var analfabeter,
kunne Edward Thatch læse og skrive.
Hvordan har du lært det?
En bog.
Læser du?
Det er utroligt, hvad man kan lære af at læse latinsk poesi.
Han førte dagbog, i modsætning til de fleste pirater.
Han er uddannet, lærd og dybsindig og vil holde rede på sine tanker.
Hvem er du?
En frustreret digter.
En farlig pirat.
En forældreløs søn af plantageejere.
Jeg er ingenting.
Jeg er ingen.
Thatchs karriere havde indtil nu været stagnerende.
Han var aldrig blevet forfremmet.
Bellamy var blevet forfremmet. Bellamy er en meget yngre mand.
Thatch har altid været loyal over for sin mentor, Hornigold.
Han hjælper nu med at genopbygge den afsatte Hornigolds piratflåde.
Kom nu, Benjamin. Kom herhen med ham.
Han er betænksom og agtpågivende, og han tænker strategisk.
Han kunne styre et skib. Han kunne styre mændene.
Han vidste, hvad han gjorde.
Hurtigere! Kom nu!
Han gør sig selv uundværlig for Hornigold på kort tid.
Lad jeres kanoner!
Skyd!
Og selvom ikke alle jagter ender i succes,
går der ikke længe, før Hornigolds løfte til Thatch virkeliggøres.
Tag godt imod jeres nye kaptajn.
De er dine nu.
Tid til en tale.
Mine herrer!
Havneafskum!
Horeunger!
Derude er et hav fuld af store, fede fisk, der venter på at blive fanget!
Og vi bliver så rige, at vi skider guld.
Og Thatch bliver således for første gang kaptajn.
Det er begyndelsen på en ny piratlegende,
og dårligt nyt for de engelske slavehandlere.
Hvad er planen?
Tag alt, hvad vi kan.
Ingen blodsudgydelser eller mord, og vi får fingre i et større skib.
Han er yderst respekteret som leder og kaptajn.
Absolut frygtløs som pirat,
men ligesom Bellamy har han aldrig dræbt nogen.
Der er uden tvivl en voldelige episoder.
Men der er andre humanitære handlinger,
som er meget atypiske for pirater, hvilket er interessant.
Jeg vidste ikke, du var musikalsk, Cæsar.
Det, du ikke ved om mig, kunne fylde en bog.
Sorte Cæsar er en af de personer, som man hører fantastiske historier om.
En af de bedste er, at han var afrikansk prins,
før han blev fanget og solgt til slaveri.
Problemet er, at vi ikke ved noget om ham, før han dukker op på Thatchs skib.
Slaveri er den beskidte forretning, der driver britisk handel.
Under slavehandlen tog man slaver fra Afrika
og sejlede dem over til Caribien og til de amerikanske kolonier,
og så fyldte man skibene med varer fra de regioner,
og sejlede man de varer til England i en trekantshandel.
Tænk på de mennesker, som blev revet væk fra deres familier og deres hjem,
og som brutalt blev sejlet over Atlanten og brugt som menneskelig valuta.
Det var prisen for vestens voksende afhængighed.
Ét ord kan forklare vigtigheden af slaver i kolonierne i det 18. århundrede: sukker.
Det går fra at være en luksus til at være en nødvendighed
for den europæisk kost og gane.
Alle europæiske lande har kolonier, der producerer sukker.
Det er produceret i Brasilien og i Jamaica.
Det er produceret i Saint-Domingue, som senere bliver Haiti.
Men slaver er mere end valuta.
Når de er blevet købt for sukker skal de bagefter producere mere sukker.
Det er et hårdt arbejde, og mange er døde under arbejdet.
Og slaverne kunne ikke gøre andet
end at arbejde fra solopgang til solnedgang.
Fra piraternes perspektiv ser de noget, som de nok aldrig har set før.
Folk under umenneskelige forhold i overfyldte skibe…
…som har sejlet på havet i månedsvis.
De var lænket sammen i hundredvis under dækket over skibets kapacitet.
De kunne ikke engang sidde op.
De var dækket af afføring, urin og opkast.
Det førte til mange sygdomme, især dysenteri på grund af forurenet vand.
Gennemsnitligt døde en ud af fem slaver på rejsen gennem mellempassagen.
Slavehandlen er milliarder af pund værd for pengemændene i London hvert år.
Desværre er deres skibe tvunget til at sejle forbi piraterne i Caribien.
Der var ingen alternativ rute. Man kunne ikke sejle rundt om piraterne.
Så ethvert skib, der sejlede der, var i fare for piratangreb.
Pludselig bliver ruterne afbrudte.
Det var for farligt for en masse skibe at sejle langs de store handelsruter,
især dem lige ved siden af Bahamas og deres piratby.
Da piraterne begynder at gå målrettet efter slaveskibene,
mister handelsskibene mange penge.
Og jo dristigere piraterne bliver,
jo større skulle handelsskibene være og jo flere kanoner skulle de have
for at beskytte deres lukrative slavehandel.
Der var en del krav til slaveskibene.
De skulle være store, så der kunne være flest mulige slaver.
De skulle være hurtige,
for jo længere tid de brugte på havet, desto flere slaver ville dø på rejsen.
Frem for alt skulle de have mange kanoner,
så de kunne forsvare sig mod pirater og andre angreb.
Tilbage i Det Britiske Imperium centrum
beundrer den førende slavehandler, Humphry Morice, sit seneste våben.
Er hun ikke smuk?
Whydah vil være et af de hurtigste skibe på havet.
Humphry Morice var medlem af underhuset.
Han var også en af de første direktører for Bank of England,
så han var en meget fremtrædende person i Storbritannien.
Han var også handelsmand, og han bestilte Whydah, slaveskibet.
Whydah var et specialbygget slaveskib.
Det var hurtigt og kunne have op til 28 kanoner.
Otte knob med vinden i hendes sejl.
Og hun vil have op til 500 slaver på tre dæk.
Hun er meget imponerende og en stor investering, ikke?
Skibet koster 20.000.
Slaverne kan indbringe ti gange så meget på auktionerne.
Det giver en stor fortjeneste.
Det tjener du kun, hvis kaptajn Prince kommer hjem igen.
På min ære.
Det her er den seneste rapport fra Jamaica.
Piraterne bliver modigere.
Det ser ud til, at de foretrækker slaveskibe nu.
Whydah havde et af de mest avancerede og farlige forsvarssystemer.
og præcis det slags skib, som en pirat ville have fingre i.
En flok pirater kan umuligt overmande Whydah.
Tilbage i Caribien har Bellamy og Williams kapret det hidtil bedste skib:
Et skib ved navn Sultana, hvis kaptajn er dødssyg.
Du ser ikke godt ud.
Vi får dig ud herfra, og din besætning går fri uden mén.
Forsvind fra mit skib, I røvhuller.
Hvor er din taknemmelighed?
I vil ikke være så kæphøje, når den kongelige flåde får fat i jer.
Det er blot et spørgsmål om tid.
Vi bør måske holde lav profil i et stykke tid.
Eller måske…
…med det her uhyre…
…vil ingen turde angribe os.
Bellamys kapring af Sultana gjorde, at han nåede op på et andet niveau.
Det gav ham bedre muligheder som pirat.
Det øgede hans armering enormt, og det øgede hans prestige.
Men den britiske flåde er på jagt efter Bellamy nær St. Croix.
HMS Scarborough modtog efterretninger om, at Sam Bellamy var i området.
Det blev sendt af sted for at finde Bellamy.
Flåden er sikker på, at de har pirater i sigte og angriber.
Briterne sejler væk
og er sikre på, de har gjort varig skade og har tvunget piraterne til kysten.
Men senere den aften…
…ankommer Bellamy til St. Croix…
…og dets blodige kølvand.
Er du Martel?
Hvad fanden skete der?
De engelske svin sank vores flåde.
Flådens drenge var hårde ved Martels slæng.
De tager det alvorligt nu.
-Tror du, at de ledte efter os? -Det troede jeg.
Før de blev angrebet, havde Martels slæng kapret et slaveskib.
Der er 40 af dem nu, men Martel siger, at de havde endnu 60 bundet i skroget,
før Scarborough sank hans skib.
Hvad skal vi gøre med dem?
Vi kan bruge dem.
For nogle afrikanske slaver åbnede det en verden af muligheder
og potentialet for frihed og mobilitet og endda eventyr i piratverdenen.
At være på et piratskib var ikke specielt godt,
men det var meget bedre end at være slave.
Det ville være et skridt fremad.
Idéen om, at frie afrikanske mænd var i stand til
ikke blot at styre et skib, men også dominere britiske handelsskibe,
var meget skræmmende.
Det ville have ødelagt hele økonomien.
"Sorte Sam" Bellamy plager fortsat det britiske imperie.
Tilbage i Cape Cod…
…kæmper hans elskede Mary Hallett for at opfostre deres barn alene.
Hej, lille skat.
Lille skat?
Okay, lille skat.
Lille skat?
Babyen klarede det ikke.
Det eneste, som var værre end en baby uden for ægteskabet, var at miste en.
Nej!
Hun blev mistænkt for selv at have dræbt barnet.
Jeg har ikke dræbt hende.
Mary Hallett, du er anholdt.
Jeg har ikke dræbt hende.
-Kom med mig. -Jeg har ikke dræbt hende.
Sorte Sam kender ikke Marys problem.
Men muligheden lokker i Caribien…
…i form af et kolossalt slavehandelsskib.
Whydah ankom til Port Royal og solgte sin last af slaver.
Da de forlod Port Royal og begyndte deres sidste etape mod London,
var deres skib lastet med værdifulde skatte.
Mellem Hispaniola og Cuba…
…får Whydahs udkigsmand øje på skibe i horisonten.
Kaptajn Lawrence Prince mener først, at de må være en kongelig flåde.
Pis.
Men snart indser han, at han bliver jaget af pirater.
Det sorte flag i mastens top fortalte dem, hvad de havde i vente.
Da Bellamy og Williams nærmer sig Whydah…
…ved de, at de står overfor et slag.
Det er et bæst med kanoner.
Der er mindst 20 kanoner.
Tænk, hvad vi kan opnå med det skib.
Whydah sejler hastigt mod det åbne hav.
Men Bellamy nægter at give op.
De forfølger skibet i tre dage og sejler 500 km,
før Bellamy og hans mænd når indenfor skudvidde.
Det er tre skibe mod ét.
Men det kan måske synke ét af vores, før vi får ram på det.
Måske.
Men…
Vi har et våben…
…som får dem til at skide i bukserne.
Glimrende.
Da Bellamys skib sejler hen langs siden af Whydah,
står slaveskibets besætning over for deres værste mareridt.
Hold da kæft.
Bellamy vælger at bruge en psykologisk skræmmetaktik.
Cirka 20 afrikanere uden lænker, men med våben.
For en mand, der lige havde sejlet slaver over Atlanten…
…ville det have været et skræmmende syn.
Disse mænd ville have ønsket at hævne sig på kaptajnen på et slaveskib.
Slaver i lænker betyder intet for kaptajn Prince.
Men slaver med huggerter…
Smid jeres våben, og sænk sejlene!
Det er et fremragende eksempel på psykologisk krigsførelse.
Når pirater kaprede handelsskibe, fandt de ofte sukker, tobak
og ting, som havde en vis værdi, men som ikke var så spændende
og heller ikke værdifulde, medmindre man kunne bytte dem.
Da de kaprede Whydah, så de at skroget var fyldt med guld.
Det her var den store gevinst, som alle pirater drømt om.
Hold da helt kæft.
Pis.
Det er nok til, at vi kan trække os tilbage.
Næsten nok.
Med alle de kanoner kan vi overmande alle.
Kapringen af Whydah gør Bellamy berømt.
Han har et kæmpe flagskib.
Det er højdepunktet for Bellamy, som det ville være for enhver anden pirat.
Da nyheden når London, bryder helvede løs.
Forbandede pirater! Pirater…
Den kommende direktør for Bank of England, Humphry Morice…
Mine herrer.
…har fået nok.
Mine herrer, vi har alle lidt tab.
Vi har alle mistet noget til de hedenske pirater.
Disse forrædere…
…som vover at røve vores skibe…
…tage vores varer…
…og kidnappe gode kristne mænd.
Mit skib, Whydah, blev kapret.
Og nu siger mit forsikringsselskab,
at forsikringspræmien for min næste slaveekspedition bliver dyrere.
Selv dem, der ikke mistede skibe, blev alligevel påvirket af piraterne.
Handelsskibene var bange for at sejle på grund af piraterne.
Og handlen blev ikke blot forstyrret, men den stoppede.
Piraterne er en eksistentiel trussel mod imperiet, ikke blot en plage.
Der er en reel fare for, at slavehandlen kan blive urentabel…
…og ligefrem…
…stoppe.
Medmindre vi gør noget.
Det er derfor, jeg har inviteret en mand, som I alle kender.
En kaper.
En mand, der har gjort det til sin levevej at jage pirater.
En patriot.
Og så…
…indtræder piraternes ærkefjende ind i historien.
Mine herrer…
Kaptajn Woodes Rogers.
En mand, der kun tænker på én ting i forhold til piraterne…
…hævn.
Tekster af: Karen Svold Coates