Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
POJKEN, MULLVADEN, RÄVEN OCH HÄSTEN
Hej.
Vad gör du här?
Jag har gått vilse.
Jösses. Det var inte bra.
Nå, hur hamnade du här?
Nämen, hej!
-Hej på vem då? -Hej, tårta.
-Vilken tårta? -Den tårtan. Den ser jättegod ut.
-Praktfull! Den är ju storslagen! -Jag ser ingen tårta.
Den är...
Det är ett träd.
Det är ett fint träd. Och det liknade en tårta lite.
Så... Ja. Ingen tårta. Och du har gått vilse.
Ja.
En gammal mullvad sa en gång till mig:
"När man gått vilse, följ floden så leder den dig hem."
Men jag ser ingen flod.
Kanske ser du en från grenen.
Och om du råkar se en tårta medan du är där uppe...
Förlåt!
Det var mitt fel.
-Är du okej? -Det var helt mitt fel.
-Jag ber om ursäkt. -Tack. Jag behövde ändå svalka mig.
Vad ser du?
Inget alls.
Vad vill du bli när nu blir stor?
Snäll.
Inget är bättre än snällhet.
Den vilar stilla bakom allting.
Så mycket skönhet vi måste ta hand om.
Ja. Så mycket.
Är du okej?
Förlåt. Jag är okej.
Jag tänkte bara att vi bör leta efter floden.
Citronglasyr också! Det var ingen liten kulle.
Bättre nu?
Jag vill inte vara till besvär.
-Det är okej. -Tack.
Vad är det där borta?
Det är vildmarken.
Var inte rädd för den.
Titta! Jag ser en flod.
Vänta. Va?
Jag sa inte att du skulle rusa mot den.
Allvarligt talat. Kära nån.
Har du ett ordspråk du gillar?
Ja.
Vilket då?
Lyckas man inte första gången, ät då lite tårta.
Okej. Funkar det?
Varje gång.
Sa den gamla mullvaden vilket håll vi ska gå?
Det frågade jag inte henne.
Är det inte konstigt att vi kan bara se utsidan-
-men nästan allt sker inuti?
Är det något där?
-Det börjar bli mörkt. -Ska vi…
Bra tänkt.
Vi kan ge oss av imorgon.
Vad var det?
Tänk dig hur vi vore om vi var mindre rädda.
De flesta gamla mullvadar jag känner önskar att de lyssnat mindre på rädsla-
-och mer på sina drömmar.
Vad drömmer du om?
Ett hem.
Hur är det?
Jag vet inte. Jag...är osäker.
Men jag vet att jag behöver ett.
Jösses, han ser hungrig ut.
Det gör han.
Det är okej. Räven är borta.
-Vad var det för nåt? -Jag vet inte.
Tror du nån är skadad?
Kanske.
Ska vi gå och kolla?
Bra tänkt. Jag stannar här inne för att hålla dig varm.
Okej. Tack.
Det är räven.
Han sitter fast.
Kära nån.
Var försiktig.
Jag är inte rädd.
Satt jag inte fast i snaran...
...skulle jag döda dig.
Om du inte kommer loss...
...så kommer du dö.
Du var så duktig.
En av våra största friheter är hur vi reagerar på saker.
En underbar morgon.
Ska vi ge oss iväääg?
Hoppsan. Du rullar.
Du ser ut som en snöboll. Nej, en mullvadsboll.
En snömullvad. Sluta rulla.
Du store tid.
Å, nej. Floden. Se upp!
Ta min hand.
Å, nej. Räven.
Nej!
Nej.
Tack.
Räven är tillbaka. Tror du han följer med oss?
Det hoppas jag.
Han kanske också är vilse.
Jag tror alla känner sig lite vilsna ibland. Jag gör det.
Jag vet hur ett hem ser ut.
-Gör du? -Ja.
Det har väggar, tak, ringklocka över dörren och tårtor i varje fönster.
Du beskriver ett konditori.
Är det inte ett slags hem?
-Man kan inte bo i ett konditori. -Varför inte?
Jag tror ett hem är en plats som är varm...
...och snäll, med ljus.
Hej.
Har du varit här länge?
Det känns så.
Är du vilse?
Nej.
Vi är det, men vi har en plan.
Snön på träden ser precis ut som glasyr.
Du är helt besatt.
Att vara med vänner är aldrig slöseri med tid, eller hur?
Nej.
Nämen titta!
Jag är så liten.
Ja, men du betyder oerhört mycket.
Nå, vad ska vi göra nu?
Vi letar efter tårta.
Gör ni?
Nej, inte egentligen. Vi följer floden för att hitta ett hem.
Hur långt är det dit?
Vi vet inte.
Bäst vi börjar gå då.
Hur snabbt springer du?
Jag var ingen begåvad idrottare, men en gång vann jag en grävtävling.
Jag menade inte dig.
Jaha. Jag... Jösses!
Du trillade.
Men jag har dig.
Förlåt.
Det var en olycka.
Det var mitt fel. Jag släppte.
Jösses. Förlåt.
Nej. Tårar kommer av en anledning.
Och de är din styrka, inte svaghet.
Ni tror nog mer på mig än jag själv gör.
Du kommer ikapp oss.
Livet är svårt...
...men du är älskad.
Titta! Ljus.
Det ser ut som ett hem.
Ja, visst gör det?
Räven säger aldrig något.
Nej. Och det är härligt att han är med oss.
Om jag ska vara ärlig…
...så känner jag ofta-
-att jag inte har nåt intressant att säga.
Att vara ärlig är alltid intressant.
Vad är det modigaste du nånsin sagt?
"Hjälp."
Att be om hjälp är inte att ge upp.
Det är att vägra att ge upp.
Ibland vill jag säga: "Jag älskar er alla."
-Men jag tycker det är svårt. -Gör du?
Ja, så jag säger nåt som: "Jag är glad att vi alla är här."
Okej.
Jag är glad att vi alla är här.
Vi är också glada att vi är här.
Vad ska vi göra? Det lät inte bra.
Jösses, det här var inte bra.
När det stora känns utom kontroll...
...fokusera på det du älskar som du har mitt framför näsan.
Den gillar jag.
Stormen blåser över.
Å, nej. Var är ljusen? Jag ser dem inte längre.
Det känns som om vi har jättelångt kvar.
Jag vet.
Men se så långt vi har kommit.
Jag tror bara inte att jag klarar det.
Jag kommer aldrig hitta ett hem.
Vet du...
Ibland lurar hjärnan en.
Den kan säga att man är dålig, att allt är hopplöst.
Men detta har jag upptäckt:
Du är älskad och viktig-
-och du tillför världen saker som ingen annan kan.
Så håll ut.
Är du okej?
Det är en sak jag inte har berättat.
Vad?
Jag kan flyga.
Kan du flyga?
Ja. Men jag slutade för det gjorde andra hästar avundsjuka.
Vi älskar dig vare sig du kan flyga eller inte.
Följ med oss.
Jag tror jag stannar här. Tack ändå.
Snälla.
Titta! Där är det.
Du hittade det!
Det ser ut som ett hem, visst gör det?
Okej, då var vi framme.
Ja.
Tack.
Farväl.
Kom alltid ihåg…
...att du duger.
Precis som du är.
Jag är glad att vi alla är här.
Jag är så glad att du också är här.
Farväl.
Jag kommer sakna er så.
Nej.
Hemma är inte alltid en plats, eller hur?
Tja... Det här är varmt.
Och väldigt snällt.
Och se på stjärnorna!
Så ni vet allt om mig?
Ja.
Och ni älskar mig ändå?
Vi älskar dig desto mer.
Det är därför vi är här, eller hur?
För tårta?
För att älska.
Och bli älskade.
BASERAD PÅ BOKEN "POJKEN, MULLVADEN, RÄVEN OCH HÄSTEN" AV CHARLIE MACKESY
Översättare: Rasmus Edlund
Undertexter: DUBBING BROTHERS