Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Labas.
Ką čia veiki?
Pasiklydau.
O varge. Negerai.
Kaip čia patekai?
Sveikutis.
Su kuo sveikiniesi?
Sveikas, pyrage.
Su kokiu pyragu?
Tuo pyragu. Atrodo gardus.
Fantastiškas. Jis nuostabus.
Nematau pyrago.
Tai…
Tai medis.
Gražus medis. Išties buvo truputį panašus į pyragą.
Taigi… Taip. Pyrago nėra. O tu pasiklydai.
Taip.
Sena kurmė kartą man pasakė:
„Kai pasiklysi, eik palei upę, ir ji parves tave namo.“
Bet aš nematau upės.
Gal pamatytum užsilipęs ant tos šakos.
Ir jei užsilipęs pamatysi pyragą…
Labai atsiprašau.
O, ne. Aš atsiprašau.
Gerai jautiesi?
Aš pats kaltas.
Labai atsiprašau.
Ne. Ačiū. Iš tiesų buvau truputį sukaitęs.
Ką matai?
Tiesą sakant, nieko.
Kuo nori būti užaugęs?
Geru žmogumi.
Nieko nėra geriau už gerumą.
Jis tyliai tūno visame kame.
Yra tiek daug grožio, kuriuo turim pasirūpinti.
Taip. Labai daug.
Neužsigavai?
Atsiprašau. Taip, man viskas gerai.
Ne, tik pamaniau, kad turėtume pradėti ieškoti tos upės.
Citrinėle rūgščiausia. Tai bent kalnas.
Ar taip geriau?
Aš nenoriu pridaryti per daug rūpesčių.
- Viskas gerai. - Ačiū.
Kas ten?
Laukinė gamta.
Nebijok jos.
Žiūrėk. Matau upę.
Palauk. Ką?
Sakiau nebijoti, o ne pulti tiesiai į ją.
Na jau tikrai. Vargeli.
Turi mėgstamą posakį?
Taip.
Kokį?
Jei iš pradžių nepasiseka, suvalgyk gabalėlį pyrago.
Supratau. Ar padeda?
Kaskart.
Ar sena kurmė sakė, į kurią pusę turėtume eiti?
Aš jos nepaklausiau.
Argi ne keista, matome tik savo išorę,
bet kone viskas vyksta viduje?
Ar ten kažkas yra?
Temsta.
Gal mums reiktų…
Gera mintis.
Galėsim leistis į kelią rytoj.
Kas čia buvo?
Įsivaizduok, kaip jaustumėmės, jei truputį mažiau bijotume.
Dauguma mano pažįstamų senų kurmių gailisi per daug įsiklausę į savo baimes,
bet per mažai - į svajones.
Apie ką tu svajoji?
Apie namus.
Kokie jie?
Nežinau. Aš… nesu tikras.
Bet žinau, kad man jų reikia.
O varge. Jis atrodo alkanas.
Tikrai atrodo.
Viskas gerai. Lapinas nuėjo.
Kas ten buvo?
Nesu tikras.
Manai, kažkas susižeidė?
Gal.
Nueikime pažiūrėti?
Gera mintis. Aš liksiu čia, kad nesušaltum.
Gerai. Ačiū.
Tai lapinas.
Jis pakliuvo į spąstus.
O varge.
Prašau, būk atsargus.
Aš nebijau.
Jei nebūčiau įkliuvęs į spąstus,
nugalabyčiau tave.
Jei liksi tuose spąstuose,
mirsi.
Tu puikiai padirbėjai.
Viena iš didžiausių mūsų laisvių - tai, kaip į viską reaguojame.
Gražus rytas.
Gal eikim…
Tu ritiesi.
Atrodai kaip sniego kamuolys. Ne, kurmis-kamuolys.
Sniego kurmis. Sustok.
Jergutėliau.
O varge, ne. Upė. Saugokis!
Čiupk man už rankos.
O, ne. Lapinas.
Ne!
Ne.
Ačiū.
Lapinas grįžo. Manai, jis eis su mumis?
Labai tikiuosi.
Gal ir jis pasiklydo.
Manau, kartais visi jaučiasi pasiklydę. Aš tai tikrai.
Žinau, kaip atrodo namai.
- Tikrai? - Taip.
Namai turi sienas, stogą, varpelį virš durų ir pyragus visuose languose.
Manau, tai pyragų parduotuvė.
Ar tai - ne namų rūšis?
Negali gyventi pyragų parduotuvėje.
Kodėl gi ne?
Aš manau, kad namai ten, kur šilta,
gera ir šviesu.
Labas.
Seniai čia stovi?
Atrodo, kad taip.
Pasiklydai?
Ne.
Mes pasiklydom, bet turime planą.
Sniegas ant medžių išties primena glajų.
Tu apsėstas.
Jei su draugais nieko neveiki, nereiškia, kad nieko neveiki, ar ne?
Tiesa.
Pažiūrėk.
Aš toks mažas.
Taip, bet tu labai svarbus.
Ką darysime?
Mes ieškome pyrago.
Nejaugi?
Ne, ne visai. Einame palei upę, kad rastume namus.
Ar jie toli?
Nežinome.
Tada keliaukime.
Ar greitai gali bėgti?
Nepasakyčiau, kad esu gimęs būti atletu,
bet kartą laimėjau kasimo konkursą.
Kalbėjau ne apie tave.
Supratau. Aš… Vaje.
Nukritai.
Bet aš tave pakelsiu.
Atsiprašau.
Tai nutiko netyčia.
Tai aš kaltas. Aš pasileidau.
O varge. Atsiprašau.
Ne. Ašaros rieda ne šiaip sau.
Jos - tavo stiprybė, o ne silpnybė.
Manau, tu manimi tiki labiau nei aš pats.
Dar prisivysi.
Gyvenimas sunkus…
bet tu esi mylimas.
Žiūrėkit. Šviesos.
Panašu į namus.
Taip, tikrai panašu, ar ne?
Lapinas beveik niekada nekalba.
Ne. Gerai, kad jis su mumis.
Jei atvirai…
Man dažnai atrodo,
kad neturiu nieko įdomaus pasakyti.
Jei esi atviras, visada įdomu.
Kokį drąsiausią dalyką esi pasakęs?
„Padėkit.“
Jei prašai pagalbos, tu nepasiduodi.
Tu nesutinki pasiduoti.
Kartais noriu pasakyti „myliu jus visus“.
Bet man sunku.
Tikrai?
Taip, todėl pasakau kažką tokio: „Džiaugiuosi, kad mes visi čia.“
Gerai.
Džiaugiuosi, kad mes visi čia.
Mes irgi džiaugiamės, kad esam čia.
Ką mums daryti? Skambėjo grėsmingai.
Vargeli, man tai nepatinka.
Kai atrodo, kad padėtis yra nevaldoma,
sutelk dėmesį į tai, ką myli, savo panosėje.
Man tai patinka.
Ši audra praeis.
O, ne. Kur šviesos? Aš jų nebematau.
Atrodo, kad laukia labai tolimas kelias.
Žinau. Bet žiūrėk, kiek jau nukeliavome.
Tiesiog nemanau, kad tai mano jėgoms.
Niekada nerasiu namų.
Žinai,
kartais smegenys tave prigauna.
Jos gali pasakyti, kad esi niekam tikęs, kad viskas beviltiška.
Bet štai ką supratau:
esi mylimas ir svarbus,
ir dovanoji šiam pasauliui tai, ko negali padovanoti niekas kitas.
Todėl laikykis.
Gerai jautiesi?
Aš jums kai ko nepasakiau.
Ko?
Galiu skristi.
Tu gali skristi?
Taip. Bet lioviausi skraidęs, nes kiti žirgai pavydėdavo.
Mes tave mylime nepaisant to, gali skristi ar ne.
Junkis prie mūsų.
Manau, kad liksiu čia. Ačiū.
Būk geras.
Žiūrėk. Štai jie.
Radai juos.
Panašu į namus, tiesa?
Taigi, mes atvykome.
Taip.
Ačiū.
Sudie.
Visada atmink…
kad tavęs pakanka.
Tokio, koks esi.
Džiaugiuosi, kad mes visi čia.
Ir aš labai džiaugiuosi, kad tu čia.
Sudie.
Labai jūsų pasiilgsiu.
Ne.
Namai ne visada yra vieta, tiesa?
Čia šilta.
Ir labai gera.
Ir pažiūrėkit į žvaigždes.
Taigi, viską žinote apie mane?
Taip.
Ir vis tiek mane mylite?
Mylime tik dar labiau.
Todėl ir esame čia, ar ne?
Dėl pyrago?
Tam, kad mylėtume.
Ir būtume mylimi.
PAGAL KNYGĄ „BERNIUKAS, KURMIS, LAPĖ IR ARKLYS“
AUTORIUS - ČARLIS MAKESIS
Išvertė Sandra Siaurodinė