Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
"הילד, החפרפרת, השועל והסוס"
שלום.
מה אתה עושה כאן?
הלכתי לאיבוד.
אוי, לא. ובכן… זה לא טוב.
אז איך הגעת לכאן?
טוב, שלום.
שלום למי?
שלום, עוגה.
איזו עוגה?
העוגה הזו. היא נראית טעימה מאוד.
מרהיבה. היא פשוט נפלאה.
אני לא רואה עוגה.
היא… היא…
זה עץ.
זה עץ מקסים. והוא באמת דומה קצת לעוגה.
אז… כן. טוב, אין עוגה. ואתה הלכת לאיבוד.
כן.
חפרפרת זקנה אמרה לי פעם,
"אם תלך לאיבוד, לך לאורך הנהר והוא יוביל אותך הביתה".
אבל אני לא רואה נהר.
אולי תוכל לראות נהר מהענף הזה.
אם תראה עוגה כשתהיה שם…
אני מצטער מאוד.
לא, אני מצטער.
אתה בסדר?
זה היה לגמרי באשמתי.
אני מצטער מאוד.
לא, תודה. האמת היא שהיה לי חם קצת.
מה אתה רואה?
שום דבר.
מה אתה רוצה להיות כשתהיה גדול?
טוב לב.
אין כמו טוב לב.
זה נמצא מעבר לכל שאר הדברים.
יש המון יופי שעלינו לטפל בו.
כן. המון.
אתה בסדר?
אני מצטער. כן, אני בסדר גמור.
לא, פשוט חשבתי שכדאי שנתחיל לחפש את הנהר.
חי עוגת לימון. זו חתיכת גבעה.
כך טוב יותר?
טוב, אני לא רוצה להטריח אותך.
זה בסדר. -אז תודה.
מה זה שם?
זה הטבע.
אל תחשוש ממנו.
תראה. אני רואה נהר.
רגע. מה?
אמרתי לך לא לפחד ממנו, לא לרוץ לעברו כך.
כלומר, באמת, בחיי.
יש אמרה שאתה אוהב במיוחד?
כן.
מה היא?
אם אתה לא מצליח בניסיון הראשון, תאכל עוגה.
אני מבין. זה עובד?
תמיד.
החפרפרת הזקנה אמרה לאיזה כיוון ללכת?
לא שאלתי אותה.
נכון שזה מוזר שאנחנו רואים רק את מה שמחוצה לנו,
אבל כמעט הכול קורה בפנים?
יש שם משהו?
מתחיל להחשיך.
אולי…
רעיון טוב.
נוכל לצאת לדרך מחר.
מה זה היה?
תאר לעצמך איך היינו מרגישים אילו היינו מפחדים פחות.
רוב החפרפרות הזקנות שאני מכיר מצטערות שלא הקשיבו פחות לפחדים שלהן
ויותר לחלומות שלהן.
על מה אתה חולם?
הבית.
איך שם?
אני לא יודע. אני… לא בטוח.
אבל אני יודע שאני צריך בית.
בחיי, הוא נראה רעב.
נכון.
זה בסדר. השועל הלך.
מה זה היה?
אני לא יודע.
אתה חושב שמישהו נפצע?
אולי.
כדאי שנלך לבדוק?
רעיון טוב. אני אשאר כאן כדי… לחמם אותך.
בסדר. תודה.
זה השועל.
הוא נלכד.
אוי, לא.
תיזהר, בבקשה.
אני לא מפחד. אני לא מפחד. אני לא מפחד.
אילו לא הייתי לכוד במלכודת הזו,
הייתי הורג אותך.
אם תישאר במלכודת הזו,
אתה תמות.
היית מעולה.
החופש הכי גדול שלנו טמון באופן שבו אנחנו מגיבים לדברים.
בוקר מקסים.
שנתחיל…
אופס. אתה מתגלגל.
אתה נראה כמו כדור שלג. לא, כדור חפרפרת.
חפרפרת שלג. תפסיק להתגלגל.
אלוהים אדירים.
אלוהים אדירים, לא. הנהר. תיזהר!
תפוס את היד שלי.
אוי, לא. השועל.
לא!
לא.
תודה.
השועל חזר. אתה חושב שהוא בא איתנו?
אני מקווה מאוד שכן.
אולי גם הוא הלך לאיבוד.
אני חושב שכולם מרגישים קצת אבודים לפעמים. בטוח שאני מרגיש כך.
אני יודע איך נראה בית.
באמת? -כן.
יש לו קירות, בית, פעמון מעל הדלת ועוגות בכל חלון.
אני חושב שזו חנות עוגות.
זה סוג אחר של בית?
אי אפשר לגור בחנות עוגות.
למה לא?
אני חושב שבית הוא מקום חמים
עם טוב לב ועם אורות.
שלום.
אתה כאן כבר זמן רב?
כך אני מרגיש.
הלכת לאיבוד?
לא.
אנחנו כן, אבל יש לנו תוכנית.
אה. השלג על העצים, הוא ממש נראה כמו ציפוי של עוגה.
אתה כפייתי.
לא לעשות כלום עם חברים זה לא באמת לא לעשות כלום, נכון?
נכון.
תראו את זה.
אני קטן מאוד.
כן, אבל ההשפעה שלך עצומה.
אז מה נעשה?
אנחנו במשימה למציאת עוגה.
באמת?
לא, לא באמת. אנחנו הולכים לאורך הנהר כדי למצוא בית.
כמה זה רחוק?
אנחנו לא יודעים.
בסדר, אז בואו נלך.
כמה מהר אתה יכול לרוץ?
לא הייתי אומר שאני ספורטאי מלידה,
אבל פעם זכיתי בתחרות חפירה.
לא התכוונתי אליך.
אני מבין. טוב, אני… בחיי!
נפלת.
אבל אני אעזור לך.
אני מצטער.
זו הייתה תאונה.
זה באשמתי. עזבתי את המושכות.
בחיי. אני מצטער. אני מצטער.
אוי, לא. יש סיבה לדמעות.
הן הכוח שלך, לא החולשה שלך.
אני חושב שאתה מאמין בי יותר משאני מאמין בעצמי.
אתה עוד תבין.
החיים קשים…
אבל אתה אהוב.
תראו. אורות.
זה נראה כמו בית.
כן, נכון.
השועל לא מדבר אף פעם.
לא. ונחמד שהוא איתנו.
למען האמת…
לעתים קרובות אני מרגיש
שאין לי שום דבר מעניין להגיד.
כנות היא תמיד מעניינת.
מה הדבר הכי אמיץ שאמרת אי פעם?
"הצילו".
בקשת עזרה היא לא כניעה.
היא סירוב להיכנע.
לפעמים אני רוצה להגיד, "אני אוהב את כולכם".
אבל זה קשה לי.
באמת?
כן, אז אני אומר משהו בסגנון, "אני שמח שכולנו כאן".
בסדר.
אני שמח שכולנו כאן.
גם אנחנו שמחים מאוד שאנחנו כאן.
מה נעשה? זה לא נשמע טוב.
אלוהים אדירים, זה לא מוצא חן בעיניי.
כשאתה מרגיש שהדברים הגדולים יצאו משליטה,
תתמקד בדברים שאתה אוהב ונמצאים ממש מתחת לאף שלך.
זה מוצא חן בעיניי.
הסופה תחלוף.
אוי, לא. איפה האורות? אני כבר לא רואה אותם.
אני מרגיש שיש לנו עוד דרך ארוכה מאוד.
אני יודע. אבל תראה איזו דרך ארוכה כבר עברנו.
אני פשוט חושב שאני לא מסוגל לעשות את זה.
לעולם לא אמצא בית.
תשמע,
לפעמים המוח מטעה אותך.
הוא עלול להגיד לך שאתה לא שווה כלום ושהמצב חסר סיכוי.
אבל זה מה שגיליתי:
אתה אהוב וחשוב,
ואתה תורם לעולם הזה דברים שאיש מלבדך לא יכול לתרום.
אז תחזיק מעמד.
אתה בסדר?
יש משהו שלא גיליתי לכם.
מה?
אני יודע לעוף.
אתה יודע לעוף?
כן. אבל הפסקתי כי זה גרם לסוסים האחרים לקנא.
אנחנו אוהבים אותך ולא משנה לנו אם אתה יודע לעוף או לא.
תצטרף אלינו.
אני חושב שאשאר כאן. תודה.
בבקשה.
תראו. הנה זה.
מצאת את זה.
זה נראה כמו בית, לא?
טוב… אז הגענו.
כן.
תודה.
להתראות.
זכור תמיד…
אתה מספיק.
בדיוק כמו שאתה.
אני שמח שכולנו כאן.
גם אני שמח מאוד שאתה כאן.
להתראות.
אתגעגע אליכם מאוד.
לא.
הבית הוא לא תמיד מקום, נכון?
טוב, חמים פה.
ויש פה טוב לב.
ותראו את הכוכבים.
אז אתם יודעים עליי הכול.
כן.
ואתם אוהבים אותי בכל זאת?
אנחנו אוהבים אותך יותר.
זו הסיבה שאנחנו כאן, נכון?
בשביל עוגה?
בשביל לאהוב.
ולהיאהב.
- על פי הספר "הילד, החפרפרת, השועל והסוס" -
- מאת צ'ארלי מקיסי -
תרגום: אסף ראביד