Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
POIKA, MYYRÄ, KETTU JA HEVONEN
Hei.
Mitä sinä täällä teet?
Minä... eksyin.
Voi ei. Eihän sellainen käy.
Miten sinä tänne päädyit?
Kas, hei vaan.
Hei, kuka? - Hei, kakku.
Mikä kakku? - Tuo kakku. Se näyttää herkulliselta.
Mahtavaa. Se on suurenmoinen.
En näe kakkua. - Se... Se...
Se onkin puu.
Se on mainio puu. Kyllä se vähän kakulta näytti.
Aivan... Ei kakkua. Ja sinä olet eksyksissä.
Niin olen.
Vanha myyrä sanoi minulle kerran:
"Jos eksyt, seuraa jokea, niin se ohjaa sinut kotiin."
En näe jokea.
Ehkä se näkyy tuolta oksalta.
Jos satut näkemään kakun, kun olet siellä...
Olen kauhean pahoillani.
Ei, ei. Minä olen pahoillani. - Oletko kunnossa?
Täysin minun syytäni. - Olen tosi pahoillani.
Kiitosta vain. Minulla olikin vähän kuuma.
Mitä sinä näet?
En oikein mitään.
Mitä haluaisit tehdä isona?
Olla kiltti.
Kiltteys on parasta.
Se on hiljaa kaiken taustalla.
Tosi paljon kauneutta, josta on pidettävä huolta.
Niin on. Tosi paljon.
Oletko kunnossa?
Anteeksi. Olen kunnossa.
Ajattelin, että pitäisi ryhtyä etsimään sitä jokea.
Voi pannahinen. Onpa melkoinen mäki.
Onko näin parempi?
En halua olla vaivaksi.
Ei se haittaa. - Kiitos paljon.
Mitä tuolla on?
Se on erämaata.
Älä suotta pelkää sitä.
Katso! Näen joen.
Mitä?
Käskin olla pelkäämättä, en syöksyä päistikkaa sinne.
Melkoista. Hyvänen aika.
Onko sinulla lempisanontaa?
On.
Mikä se on?
"Jos et onnistu ensi yrittämällä, ota vähän kakkua."
Vai niin. Toimiiko se?
Joka kerta.
Sanoiko vanha myyrä, mihin suuntaan pitäisi lähteä?
En kysynyt sitä.
Eikö olekin outoa, että näemme vain ulkopuolemme, -
mutta lähes kaikki tapahtuu sisäpuolella?
Onko tuolla jotain?
Alkaa tulla pimeä.
Pitäisikö meidän...
Hyvä ajatus. - Voimme jatkaa matkaa huomenna.
Mikä tuo oli?
Kuvittele, millaisia olisimme, jos pelkäisimme vähemmän.
Useimmat tuntemani vanhat myyrät toivovat, -
että olisivat pelänneet vähemmän ja seuranneet unelmiaan.
Mistä sinä unelmoit?
Kodista.
Millainen se on?
En tiedä. En ole varma.
Tiedän, että tarvitsen sellaisen.
Voi jukra. Se näyttää nälkäiseltä. - Niin näyttää.
Ei hätää. Kettu meni pois.
Mikä tuo oli? - En ole varma.
Onkohan joku loukkaantunut? - Ehkä.
Pitäisikö mennä katsomaan?
Hyvä ajatus. Pysyn täällä ja pidän sinut lämpimänä.
Selvä. Kiitos.
Se on se kettu.
Se on ansassa.
Voi ei. - Ole varovainen.
Minua ei pelota. Minua ei pelota.
Ellen olisi kiinni tässä ansassa...
...tappaisin sinut.
Ellei sinua irroteta ansasta...
...sinä kuolet.
Pärjäsit tosi hyvin.
Yksi suurimmista vapauksistamme on se, miten reagoimme asioihin.
Ihana aamu.
Pitäisikö meidän...
Hups! Sinähän pyörit.
Näytät lumipallolta. Ei, vaan myyräpallolta.
Lumimyyrä. Lopeta pyöriminen!
Hyvänen aika!
Voi ei, joki. Varo!
Tartu käteeni!
Voi ei. Kettu.
Ei! Ei!
Ei...
Kiitos.
Kettu palasi. Tuleekohan se kanssamme?
Toivon niin.
Ehkä sekin on eksynyt.
Luulen, että kaikki tuntevat toisinaan olevansa eksyksissä.
Minä ainakin tunnen.
Nyt tiedän, miltä koti näyttää.
Tiedätkö? - Kyllä.
Siinä on seinät, katto, kello oven yläpuolella ja kakkuja joka ikkunassa.
Se taitaa olla kakkukauppa.
Eikö se ole eräänlainen koti?
Ei kakkukaupassa voi asua.
Miksi ihmeessä ei voi?
Luulen, että kodissa on lämmintä...
...miellyttävää ja valoisaa.
Hei.
Oletko ollut täällä kauankin?
Siltä ainakin tuntuu.
Oletko eksynyt? - En.
Me olemme, mutta meillä on suunnitelma.
Lumi puiden oksilla näyttää ihan kuorrutukselta.
Olet ihan toivoton.
Joutenolo ystävien kanssa ei ole turhanpäiväistä, vai mitä?
Ei.
Katsohan tuota.
Olenpa minä pieni.
Niin olet, mutta olet silti tärkeä.
No, mitä me aiomme tehdä?
Meidän pitäisi löytää kakkua.
Ihanko totta?
Ei oikeasti. Seuraamme jokea löytääksemme kodin.
Onko se kaukana? - Emme tiedä.
Parempi lähteä sitten.
Miten kovaa pystyt juoksemaan?
En kutsuisi itseäni urheilijaksi, -
mutta voitin kerran kaivukilpailun.
En tarkoittanut sinua. - Vai niin. Aivan.
Sinä putosit.
Ei kuitenkaan hätää.
Anteeksi.
Se oli vahinko.
Se oli minun syytäni. Päästin irti.
Voi jukra. Anteeksi.
Ei huolta. Kyyneleet valuvat syystä.
Ne ovat sinun vahvuutesi, ei heikkous.
Taidat uskoa minuun enemmän kuin minä itse.
Jonakin päivänä sinäkin uskot.
Elämä on vaikeaa...
...mutta sinua rakastetaan.
Katsokaa. Valoja.
Tuo näyttää kodilta. - Niinpä näyttää.
Kettu ei juurikaan puhu.
Ei niin. Mukavaa, että hän on seuranamme.
Totta puhuen...
Minusta tuntuu usein...
...ettei minulla ole mitään kiinnostavaa sanottavaa.
Rehellisyys on aina mielenkiintoista.
Mikä on rohkeinta, mitä olet koskaan sanonut?
"Apua."
Avun pyytäminen ei ole luovuttamista.
Se tarkoittaa, että kieltäytyy luovuttamasta.
Joskus haluaisin sanoa, että rakastan teitä kaikkia.
Se tuntuu kuitenkin vaikealta. - Niinkö?
Joten sanon sen sijaan: "Olen iloinen, että olemme täällä."
Selvä.
Olen iloinen, että olemme kaikki täällä.
Mekin olemme iloisia, että olemme täällä.
Mitä pitäisi tehdä? Tuo ei kuulostanut hyvältä.
Hyvänen aika. Tämä ei vaikuta hyvältä.
Kun isot asiat tuntuvat hallitsemattomilta, -
keskity rakkaisiin asioihin lähelläsi.
Tuo kuulostaa hyvältä.
Myrsky loppuu aikanaan.
Voi ei, missä valot ovat? En näe niitä enää.
Tuntuu, että meillä on valtavan pitkä matka.
Tiedän.
Mutta katso, miten kauas olemme jo tulleet.
En usko, että pystyn tähän.
En ikinä löydä kotia.
Kuule...
Joskus mieli tekee temppuja.
Se voi sanoa, ettei sinusta ole mihinkään ja että tilanne on toivoton.
Olen kuitenkin huomannut jotain.
Olet rakastettu ja tärkeä.
Tuot maailmaan asioita, joita kukaan muu ei voi tuoda.
Joten jaksa vielä.
Onko kaikki hyvin?
On jotain, mitä en ole kertonut.
Mitä?
Minä osaan lentää.
Ihanko totta?
Kyllä, mutta lopetin, koska toiset hevoset olivat kateellisia.
Olet meille rakas, osasit lentää tai et.
Tule mukaan.
Taidan pysyä täällä, kiitos vain.
Tulisit nyt.
Katsokaa. Tuolla se on.
Löysit sen.
Se näyttää kodilta, eikö niin?
No niin... Tässä sitä ollaan.
Niinpä.
Kiitos.
Hyvästi.
Pidä aina mielessäsi...
...että sinä riität. Juuri tuollaisena.
Olen iloinen, että me olemme täällä.
Olen tosi iloinen, että sinäkin olet täällä.
Hyvästi.
Minun tulee ikävä teitä.
Ei.
Koti ei ole aina paikka, vai mitä?
No, tässä on lämmin.
Ja hyvin miellyttävää.
Katsokaa tähtiä.
Te tiedätte siis kaiken minusta.
Kyllä.
Ja rakastatte minua silti.
Rakastamme sinua sitä enemmän.
Sen takia me olemme täällä, vai mitä?
Kakunko?
Rakastaaksemme.
Ja saadaksemme rakkautta.
PERUSTUU CHARLIE MACKESYN KIRJAAN "POIKA, MYYRÄ, KETTU JA HEVONEN"
Suomennos: Tomi Ristola
Tekstitystuotanto: DUBBING BROTHERS