Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
CHLAPEC, KRTEK, LIŠKA A KŮŇ
Ahoj.
Co tu děláš?
Ztratil jsem se.
Panejo. No, to není dobré.
A jak ses sem dostal?
No nazdar!
Nazdar kdo?
Nazdar dortíku.
Co za dortík?
Tamten. Vypadá lahodně.
Velkolepě. Ten je skvostný.
Žádný dortík nevidím.
Je to…
Je to strom.
Je to krásný strom. A trošku se dortíku podobá.
No, takže… Žádný dortík. A ty ses ztratil.
Ano.
Jeden starý krtek říkával:
„Když se ztratíš, jdi podél řeky a ona tě dovede domů.“
Řeku ale nevidím.
Třeba ji uvidíš z té větve.
A kdybys odtamtud zahlédl dortík…
Je mi to moc líto.
Ale ne. Mně je to líto.
- Není ti nic? - Celé je to moje vina.
Vážně je mi to líto.
Ale ne. Děkuji. Vlastně mi bylo drobet horko.
Co vidíš?
Vůbec nic.
Co chceš být, až vyrosteš?
Vlídný.
Vlídnost je klíčová.
Nenápadně dlí v pozadí všeho.
Je spousta krás, o něž musíme pečovat.
Ano. Velká spousta.
Jsi v pořádku?
Promiň. Ano, v naprostém.
Asi bychom měli začít hledat tu řeku.
Griliáš fagot. To je výšlap.
Lepší?
Tedy, nechci být na obtíž.
- Nejsi. - Tak tedy děkuji.
Co to tam je?
Divočina.
Neboj se jí.
Hele. Vidím řeku.
Počkej. Co? Já říkal, ať se nebojíš, ne ať se do ní vrhneš.
To snad ne. Dobrý bože.
Máš oblíbené rčení?
Ano.
Jak zní?
Když napoprvé neuspěješ, dej si dortík.
Chápu. A pomáhá to?
Vždycky.
Neříkal ten krtek, kterým směrem jít?
To jsem se neptal.
Není divné, že vidíme jen svůj zevnějšek,
když se přitom téměř vše odehrává uvnitř?
Je tam něco?
Stmívá se.
Nepůjdeme…
Dobrý nápad.
Ráno moudřejší večera.
Co to bylo?
Jací bychom asi byli, kdybychom se méně báli?
Staří krtci, co znám, by byli radši míň poslouchali svůj strach,
a víc své sny.
O čem sníš ty?
O domově.
Jaké to je?
Nevím… jistě.
Vím ale, že ho potřebuji.
Jemináčku. Vypadá hladově.
To ano.
Už je to dobré. Liška je pryč.
Co to bylo?
Nevím jistě.
Myslíš, že je někdo raněný?
Možná.
Půjdeme se podívat?
Dobrý nápad. Já zůstanu zalezlý, abych tě zahříval.
Tak dobře. Děkuji.
Ta liška.
Uvízla v pasti.
Bože.
Opatrně, prosím.
Nemám strach.
Kdybych nevězela v téhle pasti,
zabila bych tě.
Když v ní zůstaneš,
tak umřeš.
Vedl sis výtečně.
Jednou z našich nejúžasnějších svobod je možnost volby, jak k čemu přikročíme.
Překrásné ráno.
Vydáme se…
Jejda. Ty se koulíš.
Vypadáš jako sněhová koule. Ne, krtková koule.
Krtkulák. Přestaň se koulet.
Propánakrále.
Ale to ne. Řeka. Pozor!
Chyť se mě.
Ale ne. Ta liška.
Ne!
Ne.
Děkuji.
Ta liška se vrátila. Myslíš, že půjde s námi?
To tedy doufám.
Asi se taky ztratila.
Každý si nejspíš někdy připadá ztracený. Já tedy určitě.
Vím, jak vypadá domov.
- Opravdu? - Ano.
Má zdi, střechu, zvonek nade dveřmi a v každém okně dortík.
To je cukrárna.
A to není druh domova?
V cukrárně bydlet nejde.
No a proč ne?
Myslím, že domov je tam, kde to hřeje,
je tam vlídno a svítí tam světla.
Ahoj.
Jsi tu dlouho?
Nejspíš ano.
Ztratil ses?
Ne.
My ano, ale máme plán.
Ten sníh na stromech vypadá úplně jako cukrová poleva.
Jsi posedlý.
Nedělat nic spolu s přáteli neznamená, že neděláme nic, ne?
Ne.
Panečku.
Jsem tak malinký.
Ano, ale máš obrovský význam.
Tak co budeme dělat?
My jsme na výpravě za dortíkem.
Vážně?
Ale ne. Jdeme podél řeky, abychom našli domov.
Jak je daleko?
Nevíme.
Tak tedy vyrazíme.
Jak rychle běháš?
Tedy, sportovcem bych se nenazýval,
ale jednou jsem vyhrál soutěž v rytí.
Tebe nemyslím.
Chápu. No… Jé.
Spadl jsi.
Ale jsem u tebe.
Promiň.
Byla to nehoda.
Můžu za to. Pustil jsem se.
Bože. Promiň.
Ale ne. Slzy neroníme pro nic za nic.
A jsou známkou tvé síly, ne slabosti.
Myslím, že ve mě věříte víc než já sám.
To se naučíš.
Život je těžký…
ale ty jsi milován.
Podívejte. Světla.
To vypadá jako domov.
Že ano?
Liška skoro nemluví.
Ne. Ale je milé, že jde s námi.
Upřímně řečeno…
často mívám pocit,
že nemám co zajímavého říct.
Být upřímný je zajímavé vždycky.
Co nejstatečnějšího jsi kdy řekl?
„Pomoc.“
Požádat o pomoc neznamená vzdát se.
Znamená to odmítnout se vzdát.
Občas mám chuť říct: „Mám vás rád.“
Ale je to pro mě obtížné.
Skutečně?
Ano, takže řeknu třeba: „Jsem rád, že tu spolu jsme.“
Tak dobře.
Jsem rád, že tu jsme.
Taky jsme rádi, že tu jsme.
Co budeme dělat? To znělo děsivě.
Bože, to se mi nelíbí.
Když vidíš, že velké věci neovlivníš,
zaměř se na to nejmilejší, co máš na dosah ruky.
To se mi líbí.
Ta bouře se přežene.
To ne. Kde jsou ta světla? Už je vůbec nevidím.
Čeká nás ještě hrozně dlouhá cesta.
Já vím. Ale podívej, kolik už jsme toho ušli.
Mám zkrátka pocit, že to nezvládnu.
Nikdy domov nenajdu.
Poslyš,
někdy tě mysl šálí.
Tvrdí ti, že nejsi k ničemu a vše je beznadějné.
Na jedno jsem ale přišla.
Jsi milovaný a důležitý
a vnášíš do tohoto světa něco, co nedokáže nikdo jiný.
Tak vydrž.
Jsi v pořádku?
Jednu věc jsem vám neřekl.
Jakou?
Já umím létat.
Umíš létat?
Ano. Ale nechal jsem toho, protože ostatní koně žárlili.
My tě máme rádi, ať umíš létat, nebo ne.
Poleť s námi.
Raději zůstanu tady. Děkuji.
Prosím.
Podívej. Tamhle je.
Tys ho našel.
Vypadá to jako domov, ne snad?
No tak jsme tady.
Ano.
Děkuji.
Sbohem.
Pamatuj si jedno.
Jsi dost dobrý.
Takový, jaký jsi.
Jsem rád, že tu všichni jsme.
Taky jsem moc rád, že tu jsi.
Sbohem.
Bude se mi moc stýskat.
Ne.
Domov nemusí znamenat místo, že?
Tady to opravdu hřeje.
A je tu velmi vlídno.
A podívejte na ty hvězdy.
Takže o mně víte vše?
Ano.
A přesto mě máte rádi?
Máme tě rádi tím víc.
Proto jsme vlastně tady, že ano?
Kvůli dortíku?
Abychom milovali.
A byli milováni.
NA MOTIVY STEJNOJMENNÉ KNIHY
Překlad titulků: Jiří Sailer