Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Здравей.
Какво правиш тук?
Загубих се.
Майчице. Това не е добре.
А как стигна дотук?
Здравей.
Кого поздравяваш? - Тортата.
Каква торта?
Ей онази. Изглежда много вкусна.
Великолепно. Тя е самият разкош.
Не виждам торта.
Тя е...
Това е дърво.
Прекрасно дърво е. И малко прилича на торта.
Торта няма, а ти си се изгубил.
Да.
Една стара къртица ми каза,
ако се изгубя, да следвам реката, тя ще ме отведе у дома.
Не виждам река.
От дървото може и да успееш. А докато си нависоко, ако зърнеш торта...
Много съжалявам.
Не, аз се извинявам.
Добре ли си? - Вината е само моя.
Много съжалявам.
Няма за какво. Благодаря. Тъкмо се поразхладих.
Какво виждаш?
Нищо.
Какъв искаш да станеш?
Добър.
Добротата е над всичко.
Тя витае навсякъде, незабележима.
Имаме да опазим толкова много красота.
Да, толкова много.
Добре ли си?
Извинявай. Нищо ми няма.
Но трябва да тръгваме да търсим реката.
Триста торти! Този хълм ми взе душата.
По-добре ли е?
Не искам да създавам грижи.
Няма нищо. - Благодаря.
Какво е онова?
Дивото.
Не се бой.
Погледни! Виждам река!
Чакай. Какво? Казах да не се боиш, но не да му налетиш.
Хубава работа.
Имаш ли любим израз?
Да.
Кажи ми го.
"Ако не успееш от първия път, хапни си торта."
Ясно. И получава ли се?
Винаги.
Къртицата каза ли накъде да тръгнем?
Не я попитах.
Не е ли странно, че можем да видим само външността си,
щом почти всичко се случва вътре в нас?
Има ли нещо там?
Стъмва се.
Дали да не... - Правилно.
Утре ще успеем.
Какво е това?
Представи си какви щяхме да сме, ако не се бояхме.
Повечето стари къртици предпочитат да не дават ухо на страховете,
а на мечтите си.
За какво мечтаеш?
За дома.
Как изглежда той?
Не знам. Не съм сигурен.
Знам само, че имам нужда от дом.
Майчице. Изглежда гладна.
Наистина.
Спокойно. Лисицата си отиде.
Какво става?
Не знам.
Някой може да се е наранил. - Възможно е.
Да идем да видим?
Добра идея. Ще остана тук, за да те топля.
Става. Благодаря.
Лисицата.
В капан е.
Олеле.
Моля те, внимавай.
Не ме е страх, не ме е страх...
Ако не бях в капана,
вече да си мъртъв.
Ако останеш в капана,
ти ще умреш.
Браво на теб.
Една от най-ценните ни свободи е как реагираме на нещата.
Прекрасно утро.
Да тръгнем ли...
Търкаляш се.
Приличаш на снежна топка. Не, на жива топчица.
Снежна къртица. Спри да се търкаляш.
Майчице.
Олеле, не. Реката. Внимавай!
Хвани се за мен.
О, не, лисицата.
Не, не!
Не.
Благодаря ти.
Лисан се връща. Дали ще тръгне с нас?
Надявам се.
Може би и той се е изгубил. - Всеки се чувства изгубен понякога. И аз.
Знам как изглежда домът.
Така ли? - Да.
Има стени, покрив, камбанка над вратата и торта на всеки прозорец.
Описваш сладкарница. - Не е ли и тя вид дом?
В сладкарницата не можеш да живееш. - Защо не?
Мисля, че домът е място, където е топло,
спокойно и има светлинки.
Здравей.
Отдавна ли си тук?
Така ми се струва.
Загубил ли си се? - Не.
Ние се изгубихме, но имаме план.
Снегът по дърветата е досущ като захарна глазура.
Имаш мания.
Когато си с приятели, да не правиш нищо, не е като да не правиш нищо.
Така е.
Гледай ти.
Толкова съм малък!
Да, но имаш огромна роля.
И така, какво ще правим?
Тръгнахме да търсим торта.
Така ли?
Не, шегувам се. Следваме реката, за да ни отведе у дома.
Далече ли е?
Не знаем.
В такъв случай да не се бавим.
Колко бързо можеш да тичаш? - Не съм роден спортист.
Но съм побеждавал в състезание по копаене.
Не питах теб.
Ясно. Леле.
Падна.
Но аз съм тук.
Извинявай.
Беше злополука.
Аз съм виновен. Пуснах се.
Съжалявам.
Не. Сълзите не се проливат ей така.
Те са твоята сила, а не слабост.
Май вярваш в мен повече, отколкото аз самият.
Ще наваксаш.
Животът е труден,
но ти си обичан.
Вижте. Светлинки!
Прилича на дом.
Да, точно така.
Лисан никога не говори.
Да. И е чудесно, че е с нас.
Честно казано...
Обикновено имам чувството,
че няма какво интересно да кажа.
Да си откровен, винаги е интересно.
Кое е най-смелото нещо, което си казвал?
"Помощ."
Да помолиш за помощ, не значи, че се предаваш,
а че отказваш да се предадеш.
Понякога ми се иска да кажа: "Обичам ви всички".
Но някак си ми е трудно.
Така ли?
Вместо това казвам: "Радвам се, че всички сме тук".
Добре. - Радвам се, че всички сме тук.
И ние се радваме.
Какво ще правим? Звучи страховито.
Хич не ми харесва.
Когато големият свят се е разбушувал,
обърни се към това, което обичаш, което е до теб.
Много хубаво.
Бурята ще премине.
Къде са светлинките? Вече не ги виждам.
Имам чувството, че ни чака още много път.
Да. Но виж колко много вече извървяхме.
Мисля, че няма да се справя.
Никога няма да намеря дом.
Знаеш ли,
понякога умът ти си прави шеги с теб.
Нашепва ти, че не се справяш, че е безнадеждно.
Но аз разбрах нещо друго:
теб те обичат, ти си важен
и даваш на света неща, които никой друг не може.
Дръж се.
Добре ли си?
Има нещо, което не съм ви казал.
Какво нещо?
Мога да летя.
Можеш да летиш ли?
Да. Но спрях да го правя, защото другите коне завиждаха.
Ние те обичаме, без значение дали летиш, или не.
Ела с нас.
Мисля да остана тук. Благодаря.
Моля те.
Погледнете. Ето там е.
Ти го намери.
Прилича на дом, нали?
Значи пристигнахме.
Да.
Благодаря ти.
Чао.
Винаги помни,
че си нужен такъв, какъвто си.
Радвам се, че всички сме тук.
И аз много се радвам, че си тук.
Довиждане.
Ще ми е тъжно без вас.
Не.
Дом не означава само място, нали?
Топло е така. Ммм.
И много приятно.
А я вижте звездите!
Значи знаете всичко за мен?
Да.
И все пак ме обичате?
Дори ще повече.
Затова сме тук, нали?
За тортата?
За да обичаме.
И да ни обичат.
ПО "МОМЧЕТО, КЪРТИЦАТА, ЛИСИЦАТА И КОНЯТ" НА ЧАРЛИ МАКЕСИ
Превод на субтитрите Анна Делчева