Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫‏היי. שמי אוריון.
‫‏אני ילד, בדיוק כמוך, ‫‏אז יש לנו את זה במשותף.
‫‏בכל מקרה, ראיתי אותך יושבת שם לבדך
‫‏וחשבתי שאולי תרצי קצת חברה.
‫‏אני הייתי רוצה.
‫‏לכן אני צועד לעברך עכשיו ו...
‫‏חולף על פנייך.
‫‏למה, את שואלת?
‫‏כי סאלי, אני פוחד.
‫‏פוחד ממה, את שואלת? מהרבה כל כך, בעצם.
‫‏אבל במקרה הזה, דחייה, השפלה...
‫‏שאת עלולה לספר לחברייך, ואז הם יצחקו עליי.
‫‏ואני לא פוחד רק ממך, סאלי.
‫‏ולא רק מבנות באופן כללי.
‫‏מדובר ברוב הדברים, אם להיות כן.
‫‏זה טונה. מה יש לך?
‫‏יהיה נחמד לדעת.
‫‏היועץ של ביה"ס אמר לי ‫‏לתעד את הפחדים שלי בצורה כלשהי.
‫‏לכן יש לי פנקס רישומים. ‫‏כך אני מתמודד עם בעיותיי.
‫‏- לדבר עם סאלי -
‫‏עמוד 14, לדוגמה. הפחד לסתום את האסלה...
‫‏- סתימת אסלה! -
‫‏ולהציף את כל בית הספר.
‫‏תודה לאל.
‫‏אני גם פוחד לתת ‫‏את התשובה הלא נכונה בשיעור.
‫‏מי יכול לומר לי מיהו מגלה הארצות הראשון ‫‏שהגיע להודו דרך הים?
‫‏אני, אני! ‫‏-מצב מורכב.
‫‏גברת שפינוזה קוראת בדרך כלל ‫‏לילדים שלא מרימים יד.
‫‏אבל להרים יד כדי שהיא לא תקרא לי ‫‏זאת אסטרטגיה מסוכנת.
‫‏לכן אני מנסה להיראות בלתי נראה, ‫‏אבל לא יותר מדי בלתי נראה.
‫‏אני יודע שזה ואסקו דה גאמה.
‫‏זאת התשובה לשאלות רבות מאוד בכיתה ה',
‫‏אבל אני פוחד שאם ישאלו, ‫‏אני עלול לומר "גאסקו דה ואמה",
‫‏או "דאסקו גה ואמה". כולם יצחקו.
‫‏- חה חה חה -
‫‏גברת שפינוזה, אני יודעת! ‫‏-כן? ליסה?
‫‏ואסקו דה גאמה. ‫‏-טוב מאוד, ליסה.
‫‏אני לא מעריץ גדול של ליסה.
‫‏אבל אם להיות הוגן, ישנם דברים רבים ‫‏שאני לא מעריץ שלהם.
‫‏ליצני ביוב רצחניים ‫‏מדורגים גבוה ברשימה שלי.
‫‏קרינה של נייד שגורמת לי סרטן.
‫‏היי, סבתא.
‫‏עקיצות יתוש שמזדהמות.
‫‏נפילה מגורד שחקים.
‫‏להגיד "בוקר טוב." ‫‏-"טוקר בוב!".
‫‏דבורים. כלבים. האוקיינוס.
‫‏אני פוחד להיות אשם בהפסד של הקבוצה.
‫‏היי, אוריון, תפוס!
‫‏- קבוצה ביתית 32 ‫‏אורחת 33 -
‫‏וכמובן, אני פוחד ממלתחות. ‫‏כי א', איזה אדם שפוי לא מפחד מהן?
‫‏אתה בסדר, גייב?
‫‏וב'... ריצ'י פאניצ'י.
‫‏נו, נו, תראו מי זה. אוריון הבכיין!
‫‏היי, ריצ'י.
‫‏אתה מרבה ללבוש מכנסיים?
‫‏אני פוחד להיות מושפל בידי ריצ'י פאניצ'י.
‫‏ופוחד לחטוף ממנו אגרוף.
‫‏כמו כן, אני פוחד מ... ‫‏מה אם אחזיר לו אגרוף?
‫‏והאף שלי יחדור למוח שלו והוא ימות?
‫‏זה יכול לקרות, הקטע של האף והמוח. ‫‏תבדקו את זה.
‫‏ישלחו אותי למוסד לעבריינים צעירים. ‫‏וגם אחיה עם האשמה...
‫‏היי! שאלתי אם אתה מרבה ללבוש מכנסיים. ‫‏אל תהיה גס רוח.
‫‏כן, אני לובש מכנסיים.
‫‏מרבה?
‫‏מה המחברת הזאת שתמיד יש איתך?
‫‏"אני פוחד ממפלצות, דבורים, ‫‏תספורות, כלבים...
‫‏"האוקיינוס, ריצ'י פאניצ'י..." ‫‏היי! אני מפורסם! תודה!
‫‏רגע. ציירת אותי מת. ‫‏אף אחד לא מצייר אותי מת!
‫‏אני "מרחים" את זה ‫‏בגלל גסות הרוח של זה כלפיי,
‫‏ריצ'י פאניצ'י.
‫‏אם לא הייתי פוחד כל כך, ‫‏הייתי אומר לך שזה הרכוש שלי.
‫‏שהשקעתי את לבי ונשמתי בזה,
‫‏ושלא הייתה לך זכות לקחת את זה ממני.
‫‏גם הייתי אומר לך שאומרים "מחרים".
‫‏תודה, ריצ'י.
‫‏הא?
‫‏מה שתגיד.
‫‏אני לא יודע למה אמרתי לו תודה.
‫‏- תודה, ריצ'י -
‫‏- חילוק ארוך -
‫‏שיהיה לכולכם סוף שבוע נפלא.
‫‏אה, אל תשכחו להשאיר ‫‏את טפסי האישור שלכם על שולחני.
‫‏האוטובוס לפלנטריום ‫‏ייצא ביום שני בתשע בדיוק.
‫‏אוי, לא. קיוויתי שגברת שפינוזה ‫‏תשכח מטיול ביה"ס.
‫‏זה יהיה ממש כיף!
‫‏כיף? זה נשמע לך כיף, ליסה?
‫‏את משוגעת? טיול ביה"ס הזה נשמע מפחיד.
‫‏להידחס כמו סרדינים בתוך אוטובוס בי"ס חלוד
‫‏עם 30 ילדים אחרים, ולדהור בכביש המהיר?
‫‏נשמע כמו תאונת דרכים שממתינה להתרחש.
‫‏אני אמור לדעת. למדתי את לוח התמותה.
‫‏וכל הדגמים העצומים של מערכת השמש ‫‏שתלויים מהתקרה?
‫‏כלומר, כמה זמן הם תלויים שם? 100 שנה?
‫‏בנוסף, מה אם איאלץ ‫‏לשבת ליד סאלי בפלנטריום,
‫‏והידיים שלנו ייגעו? אני אחטוף התקף חרדה.
‫‏אני אהפוך לבדיחה של בית הספר,
‫‏ולעולם לא אדע את האושר ‫‏שבקשר אנושי משמעותי.
‫‏אוריון, יש לך טופס אישור?
‫‏חששתי שהיא תגיד את זה.
‫‏הוריי לא מרשים לי לנסוע לפלנטריום.
‫‏כן, הם לא מאמינים בחלל.
‫‏כן, זה סיפור שלם.
‫‏- שיחת צבים! צאו מהשריון שלכם! -
‫‏היא כאן.
‫‏היי, אוריון.
‫‏אני ממש נרגשת לקראת הטיול.
‫‏אז תהיתי אם תרצה אולי לשבת יחד?
‫‏בזמן שאנחנו שם?
‫‏אם לא הייתי פוחד הייתי אומר לך, ‫‏"ודאי שאני רוצה, סאלי.
‫‏"אני רוצה לבלות איתך.
‫‏"בכנות, מעולם לא רציתי משהו יותר מזה, ‫‏אבל בשביל זה
‫‏"אני צריך להיות מסוגל לא להתעסק ללא הרף ‫‏בכל דבר שלילי
‫‏"שיכול לקרות..."
‫‏אה, זו אימא שלי. אני חייבת ללכת.
‫‏ניפגש בפלנטריום, אוריון!
‫‏לא נכון.
‫‏עמוס 17 בפנקס הרישומים שלי.
‫‏אני פוחד שהוריי יעברו דירה ‫‏בזמן שאני בבית הספר.
‫‏- נמכר -
‫‏אני לא יודע למה אני פוחד מזה.
‫‏ליועץ בבית הספר אין תיאוריות.
‫‏הוריי בהחלט נראים נחמדים, הוא אומר.
‫‏ואני חושב שהוא צודק.
‫‏היי, יקירי!
‫‏היי, אימא. ‫‏-איך היה בבית הספר?
‫‏בסדר. ‫‏-הכנתי עוגיות שיבולת שועל.
‫‏- אישור לצאת לטיול בי"ס -
‫‏איך זה הגיע לשם?
‫‏אבא שלך מצא את זה מוסתר מתחת לספה.
‫‏אני חושב שכוונתך בין הכריות של הספה?
‫‏אתה רוצה לדבר על זה? ‫‏-לא ממש.
‫‏כדאי לך ללכת. זה יהיה כיף.
‫‏אני לא בטוח בנוגע לזה.
‫‏אוריון, חבר, אני מבין. ‫‏דברים כאלה יכולים להיות מפחידים.
‫‏אבל זה העניין. זה בסדר להרגיש לחוץ.
‫‏יותר מבסדר. למעשה, זה נורמלי.
‫‏הטריק הוא לא לתת לפחד לשבש את החיים שלך.
‫‏זה נכון. אחרת בחיים לא הייתי מציע נישואים.
‫‏לפעמים אתה פשוט חייב להרגיש את הפחד ‫‏ולעשות את זה בכל זאת.
‫‏אני אוהב את הוריי, ואני מעריך ‫‏את מה שהם מנסים לעשות, אבל...
‫‏זאת, ללא ספק, העצה הכי גרועה ששמעתי.
‫‏נראה שהגענו לסוף הדרך שלנו, חבר'ה.
‫‏אוי, לא. זה נורא ואיום.
‫‏הסרט המצויר הזה לא מציאותי.
‫‏לפריטים שניתנים למחזור ‫‏אין עיניים או אישיות.
‫‏הם לא יוצאים להרפתקאות. ‫‏אני לא אוהב שמתנשאים עליי.
‫‏החיים האמיתיים הרבה יותר מורכבים מזה.
‫‏וגלגול נשמות זה משאלת לב. ‫‏-וואו!
‫‏עבור מכלי פלסטיק ואנשים.
‫‏בחיים האמיתיים, כשאתה מת, אתה מת.
‫‏המחשבה שאין דרך לעקוף את זה מפחידה אותי.
‫‏- ניהיליזם נגד אקזיסטנציאליזם -
‫‏אני מנסה לדמיין איך מרגיש המוות. ‫‏הגעתי למסקנה שזה כמו כלום.
‫‏אני מנסה לדמיין כלום. ‫‏זה שחור ושקט, לא כלום.
‫‏חשכה ודממה זה משהו.
‫‏כלום הוא אולי הדבר האחד שלא ניתן לדמיין.
‫‏אוריון! שעת השינה.
‫‏אתה מכוסה? ‫‏-כן.
‫‏צחצחת שיניים? ‫‏-א-הא.
‫‏טוב, חבר. שינה ערבה.
‫‏לילה טוב, אוריון.
‫‏חכו!
‫‏מה דעתכם על סיפור זריז לפני השינה?
‫‏אתם יודעים, לזכר הימים הטובים.
‫‏אוריון, דיברנו על זה.
‫‏הנה ספר טוב. יפה וכבד. מושלם לשעת השינה.
‫‏אני לא בטוחה שיש לנו זמן ‫‏לדיוויד פוסטר וולאס הלילה.
‫‏בסדר.
‫‏אתה יודע, אנחנו ‫‏תמיד נהיה כאן בשבילך, אוריון.
‫‏אבל אנא, תישאר במיטה הלילה. ‫‏אימא ואני זקוקים לשינה.
‫‏בסדר, אבל...
‫‏אפשר לפחות להשאיר את הדלת פתוחה הלילה?
‫‏בסדר, חבר. תגיד כמה.
‫‏בסדר. קצת יותר פתוחה?
‫‏ככה בסדר? ‫‏-למען האמת, עוד קצת.
‫‏ככה? ‫‏-מצוין! כן!
‫‏בעצם, עוד טיפ טיפה?
‫‏תודה. ‫‏-לילה טוב, מותק.
‫‏לילה טוב, בן. ‫‏-לילה טוב, אימא. לילה טוב, אבא.
‫‏טוב. זה לא נורא כל כך.
‫‏אני חוזר בי!
‫‏זה נורא! זה נורא מאוד! ‫‏זה הכי נורא, פשוטו כמשמעו!
‫‏כי מבין כל הדברים שאני פוחד מהם,
‫‏אני פוחד יותר מכל מהחושך.
‫‏- אוריון והחושך -
‫‏אוי, לא.
‫‏זה בית ישן. בתים מתייצבים.
‫‏אין סיבה לדאגה.
‫‏להוריי יש עבודה בבוקר. הם זקוקים לשינה.
‫‏אני לא יכול להיכנס לנעליהם לשם שינוי?
‫‏לא! לא, לא, לא!
‫‏ארור תהיה, חושך.
‫‏אילו סטיות אכזריות מסתתרות ‫‏בתוך גלימת הדיו של... חושך שלך?
‫‏למה אתה לא יכול להניח לי לנפשי?
‫‏לבד... לבד...
‫‏בסדר! זהו זה! נמאס לי ממך!
‫‏בכל לילה ולילה עם הצרחות הבלתי פוסקות
‫‏וההתנהגות המעצבנת וכל זה!
‫‏שבעה לילות בשבוע, 365 יום בשנה.
‫‏זה נמשך ללא הפסקה!
‫‏מה אתה? ‫‏-זה לא ברור?
‫‏החדר חשוך. חשוך בחוץ. ‫‏הלו? אני חושך. טה-דה!
‫‏הנה זה שוב.
‫‏אתה יודע, ישנם אנשים רבים שפוחדים ממני,
‫‏אבל אתה, אתה ברמה אחרת לגמרי.
‫‏מבין כל הילדים שמפחדים מהחושך,
‫‏אתה הכי רועש והכי מעצבן בפער גדול,
‫‏ובכנות, גם הכי מעליב. וזה הישג מרשים.
‫‏יש לך מתחרים רבים. ‫‏תסתכל.
‫‏- מי שפוחד ממני: -
‫‏מיליוני אנשים פוחדים מהחושך.
‫‏יש לך רשימה? ‫‏-כן, יש לי רשימה.
‫‏אתה יודע כמה ילדים פוחדים ממני? ‫‏זה יוצר אצלי תסביך.
‫‏זה רק הכרך הראשון, אגב. ‫‏-חושך לא קיים!
‫‏אז למה אתה מנהל איתי שיחה?
‫‏אתה מבין את כוונתי. ‫‏חושך הוא רק היעדר של אור.
‫‏לא דמות מצוירת מטופשת.
‫‏הנה זה בא.
‫‏תקשיב, לכם, בני האדם, ‫‏תמיד היו דרכים מוזרות להמשיג אותי.
‫‏אני לא מקשיב לך. יודע למה? ‫‏כי אתה לא אמיתי!
‫‏הו, אני אמיתי מאוד.
‫‏הנה, תסתכל. אפילו יצרתי סרט קצר על עצמי.
‫‏אתה יודע, כדי להציע ‫‏נקודת מבט שונה על חשכה.
‫‏זה פרויקט שנעשה מתוך תשוקה.
‫‏- הכירו את חושך -
‫‏חושך קיים כבר יותר מ-500 מיליון שנה,
‫‏מאז שצורות החיים הראשונות בכדה"א ‫‏פיתחו חלבונים רגישים לאור.
‫‏- הסוף. במאי: חושך -
‫‏- קריינות: ורנר הרצוג ‫‏כתוביות: סול באס -
‫‏נו?
‫‏לא אהבת את זה.
‫‏אני רק מנסה להציע חומר למחשבה.
‫‏כולם נגדי. הסרט לא התקבל לפסטיבל סאנדנס.
‫‏והוא הרבה יותר טוב מחצי מהסרטים שם.
‫‏זה מועדון בנים.
‫‏סרט טוב, אבל קצת קצר,
‫‏בשביל מישהו שקיים כבר 500 מיליון שנה.
‫‏אבל אתה יודע, תמציתי זה טוב.
‫‏תקשיב, לא ביקשתי להיות ישות על-טבעית
‫‏שמעוררת אימה וייאוש.
‫‏אני בחור רגיל שמנסה לעשות את עבודתו.
‫‏אבל אנשים תמיד נטפלים אליי.
‫‏האמת, כמעט כולם מפחדים ממני.
‫‏או שונאים אותי. או חושבים שאני מרושע.
‫‏ישנם כאלה שחושבים שאני כלום. זה מעליב.
‫‏תשמע, אני מצטער. לא התכוונתי...
‫‏לא, זה בסדר.
‫‏אתה יודע, ואני אוהב אנשים. זאת הנקודה.
‫‏אתה פשוט רואה את עצמך בעיקר
‫‏דרך עיניהם של אחרים, מבין?
‫‏הלוואי שאנשים ייתנו לי הזדמנות.
‫‏אני מבין ללבך. ‫‏ילדים רבים בביה"ס נטפלים אליי.
‫‏- רשימת בריונים -
‫‏פאניצ'י, דיוויס, הווארד הלסטרום,
‫‏אייזק פיל, רבקה וורן.
‫‏היא עברה, אבל היא עדיין שולחת לי ‫‏מכתבים מאיימים בימי הולדת.
‫‏שזה די נחמד.
‫‏כן. מתחשב.
‫‏- אישור לצאת לטיול לפלנטריום -
‫‏אני פשוט רוצה לא לפחד יותר.
‫‏כן, זה יהיה נחמד.
‫‏אז אולי לא אצטרך לשמוע אותך צורח מדי לילה.
‫‏אתה יודע מה, אני חושב ‫‏שיש לי דרך לתקן את זה.
‫‏תבוא לצפות בי בעבודה למשך לילה אחד,
‫‏ואז תראה סוף סוף שאין סיבה לפחד ממני.
‫‏תלמד להעריך את יופיו של הלילה,
‫‏במקום לפחד כל כך כל הזמן.
‫‏אז מה אתה אומר?
‫‏אתה בפנים או בפנים? ‫‏-אני...
‫‏בהחלט לא בפנים.
‫‏כן, ודאי שלא. טוב, בסדר.
‫‏אם אתה רוצה לבלות את שארית חייך ‫‏כשאתה משותק מרוב פחד,
‫‏בבקשה, אבל זה יקרה באשמתך.
‫‏- המקום הכי גרוע -
‫‏אתה מרבה ללבוש מכנסיים? ‫‏-היי, אוריון, תפוס!
‫‏אוריון הבכיין!
‫‏היי, אוריון.
‫‏אני ממש נרגשת לקראת הטיול.
‫‏טוב, אני אלך!
‫‏מר חושך?
‫‏ידעתי שתשנה את דעתך!
‫‏בוא נלחץ יד, אתה מבין? נהפוך את זה לרשמי.
‫‏רואה? קלי קלות.
‫‏רגע, רגע.
‫‏הבנתי מה אתה עושה, אבא.
‫‏מה כוונתך? ‫‏-בכך שאתה מספר לי את הסיפור הזה.
‫‏אני לא עושה כלום. ‫‏-אתה כן.
‫‏אתה מספר לי סיפור ‫‏על איך התגברת על הפחד שלך מהחושך
‫‏כדי לנסות לעזור לי להתגבר על הפחד מהחושך.
‫‏טוב, אני... ‫‏-אבל זה לא יעבוד.
‫‏פחד מהחושך הוא הסתגלות אבולוציונית
‫‏שאנשים פיתחו כדי להגן על עצמם ‫‏מטורפים ליליים.
‫‏וואו. עשית מחקר.
‫‏כתבתי על זה שיר.
‫‏"היפאטיה המשוררת." אהבתי!
‫‏זה שיר אחד, אבא.
‫‏אני חושב שזה נחשב.
‫‏השיר לא ממש טוב.
‫‏אני בטוח שכן. אפשר לשמוע? ‫‏-לא!
‫‏אני רק אומרת שהפחד מהחושך הוא טבעי.
‫‏הוא מובנה בתוכנו, כך שאין מה לעשות בנדון.
‫‏הבנתי. טוב, אם כך, ‫‏אני פשוט אומר לילה טוב ו...
‫‏חכה!
‫‏אני לא אומרת שזה לא סיפור טוב, ‫‏ושאני לא רוצה לשמוע.
‫‏אני רק אומרת לך שאני יודעת מה אתה עושה,
‫‏וזה לא יעבוד.
‫‏טוב, הבנתי.
‫‏אז אתה וחושך עפתם לתוך הלילה...
‫‏אז חושך ואני עפנו לתוך הלילה...
‫‏נהדר למדי, נכון?
‫‏אם ב"נהדר" ו"למדי" כוונתך ‫‏ל"מבעית" ו"נורא", אז כן!
‫‏אני אגרום לך להתגבר על פחדיך ‫‏גם אם זה יהרוג אותי!
‫‏ואני בן-אלמוות, אגב, ‫‏כך שיש לי את כל הזמן שבעולם.
‫‏חשבתי שנתחיל בסיור קטן ‫‏במה שאני אוהב לכנות
‫‏"המעלות של הלילה".
‫‏רואה?
‫‏בלעדיי, לא היית יכול לראות את כל הקמטים ‫‏על הפרצופים של השחקנים.
‫‏עד כה אתה איש מכירות גרוע.
‫‏היי? מגניב למדי, הא?
‫‏אני אלרגי לגחליליות.
‫‏אבל לא אלרגי לכוכבים!
‫‏אבל אני אלרגי למוות! זה גבוה מדי!
‫‏אתה אלרגי לחיים.
‫‏מה? ‫‏-כלום!
‫‏קדימה, תכניס יד למים.
‫‏כדי שכריש יוריד אותה בביס? אתה משוגע?
‫‏לא, כדי שתוכל לראות ‫‏את יופיו של האוקיינוס בלילה.
‫‏אתה מכיר את הקונספט של "כיף", הלוא כן?
‫‏"כיף" זאת מילה שאנשים המציאו ‫‏כדי ש"סכנה" תישמע מושכת יותר.
‫‏תראה את זה! אין זיקוקים ללא חושך!
‫‏מבחינה טכנית, אפשר לשגר אותם ‫‏בכל שעות היום.
‫‏כן, אני מניח, אבל זה יהיה עלוב למדי.
‫‏היופי טמון בקונטרסט.
‫‏היי, אתה עוצם עיניים?
‫‏אני מגן על הרשתיות.
‫‏נו, באמת! תפקח אותן! ‫‏-לא!
‫‏אתה מפספס את כל הכיף.
‫‏בשום אופן לא!
‫‏תפקח עיניים! ‫‏-אין מצב!
‫‏אבל זה מחטיא את המטרה!
‫‏לא המטרה שלי! ‫‏-זה לטובתך שלך.
‫‏אתה רואה שזה הרבה יותר טוב?
‫‏ילד? ילד? ילד!
‫‏תפסתי אותך!
‫‏אלוהים! אלוהים! ‫‏-זאת הייתה תאונה.
‫‏הפלת אותי! יכולתי למות! ‫‏אני רוצה לחזור הביתה!
‫‏אל תדאג. אני אחזיר אותך הביתה.
‫‏בסופו של דבר. ‫‏-בסופו של דבר, מתי?
‫‏היי, תסתכל! רואים את הדובה הגדולה.
‫‏היא יפה למדי בעונה הזאת של השנה.
‫‏מתי תחזיר אותי הביתה?
‫‏שאלה מצוינת. מעמיקה מאוד.
‫‏בעוד 24 שעות.
‫‏בכל מקרה, נחזור לכוכבים... ‫‏-עשרים וארבע שעות?
‫‏כן, ככה עובד הקטע של יממה שלמה.
‫‏מחזור של 24 שעות. אני לא יכול לחזור אחורה.
‫‏מה? למה לא? ‫‏-תקשיב, מוטב שאזוז.
‫‏אבל היי, אם אתה רוצה ללכת הביתה ברגל ‫‏באמצע שום מקום,
‫‏באישון לילה, לבדך... ‫‏-חכה, חכה!
‫‏אני לא יכול ללכת הביתה לבד! ‫‏הבית במרחק של כ-150 ק"מ!
‫‏בסדר גמור.
‫‏נראה שאתה צריך לבוא איתי למרות הכול.
‫‏תחגור חגורת בטיחות ותחזיק חזק, ‫‏כי אני עומד להעיף לך את המוח.
‫‏אתה שוב מכסה עיניים?
‫‏אני שומר על זכות השתיקה. ‫‏-באמת?
‫‏יש לך מושג כמה אנשים ‫‏היו מתים להתחלף איתך עכשיו?
‫‏אפס? ‫‏-הרבה!
‫‏התשובה היא הרבה!
‫‏כי אני הישות הכי מגניבה בכל הזמנים!
‫‏כי זה מה שאתה כשאין אף ישות אחרת
‫‏שהייתה קיימת אי פעם ‫‏שבני האדם אהבו יותר ממך.
‫‏בוקר טוב לכולם.
‫‏בדיוק בזמן וממש מצוין.
‫‏זה יהיה יום של 24 מעלות ושטוף שמש.
‫‏לחות נמוכה ובריזה קרירה שתגיע מהמערב.
‫‏יהיה כיף, כיף, כיף באור השמש המלטף.
‫‏אבל בואו נהיה כנים, מתי זה לא ככה?
‫‏אלוהים, אני מת על העבודה.
‫‏טוב, אז ההתחלה הייתה קצת צולעת
‫‏עם כל הקטע של "להפיל אותך ‫‏וכמעט להרוג אותך".
‫‏אבל אי אפשר להיתקע על זה ‫‏כי מצפה לנו עבודה רבה.
‫‏ומבחינה מסוימת, העבודה שלי ‫‏היא היסודית ביותר.
‫‏אני מופיע מדי ערב, ומביא את זה.
‫‏מביא מה? ‫‏-חושך.
‫‏וזאת כנראה גם העבודה הכי חשובה,
‫‏כי בלי החושך, האחרים ‫‏לא יוכלו לבצע את החלק שלהם.
‫‏מה כוונתך ב"אחרים"?
‫‏ישויות הלילה האחרות.
‫‏רגע, יש עוד?
‫‏- בית קפה הכביש המהיר -
‫‏מעלה. בפנים או בחוץ, נדודי שינה?
‫‏אני חושב. תמיד חושב. את יודעת את זה.
‫‏אני לא מצליח להפסיק את המוח! חושב, חושב!
‫‏אה, לעזאזל. אני בחוץ. מה איתך, דממה?
‫‏משווה. ‫‏-משווה.
‫‏תורך, שינה.
‫‏מה?
‫‏רצף מלכותי? לא ייאמן.
‫‏לכל הרוחות!
‫‏הא? מה קרה? מה החמצתי?
‫‏ניצחת.
‫‏אה, נפלא. תענוג לעשות עסקים איתכם.
‫‏נהדר.
‫‏רגע, רגע. למה אנחנו נכנסים לכאן?
‫‏ובכן, ילד, זאת ההפסקה.
‫‏ישויות הלילה ואני עושים הפסקה ‫‏בכל אזור זמן חדש.
‫‏אנחנו כיפיים, אתה תאהב אותנו.
‫‏היי, חבר'ה, מה המצב? ‫‏-היי, חושך!
‫‏ברוך שובך! הא?
‫‏יופי של עבודה הלילה, חבר'ה.
‫‏הבאת את הילד? ‫‏-חושך הביא את הילד!
‫‏איזה חוסר אחריות!
‫‏לא ייאמן!
‫‏השתגעת?
‫‏טוב, זה ההפך מלעודד.
‫‏אני אטפל בזה.
‫‏אוריון, תרשה לי להכיר לך ‫‏את ישויות הלילה האחרות.
‫‏שינה, דממה, נדודי שינה, ‫‏רעשים בלתי מוסברים,
‫‏וכמובן, היצירתית והפואטית ביותר ‫‏מבין כולנו, חלומות פז.
‫‏הבאת את הצרחן?
‫‏הילד שפוחד מהכול!
‫‏זה הניסיון האחרון שלך לשכנע את העולם ‫‏שאתה לא נורא כל כך?
‫‏עזרה לילדים כדי לחזק ‫‏את ההערכה העצמית הנמוכה שלך
‫‏לא מופיע בהגדרת התפקיד שלנו!
‫‏זאת הבחנה נכונה ואכזרית.
‫‏יש לך מושג כמה דברים יכולים להשתבש?
‫‏מה אם הוא יתחרפן ויאט אותך,
‫‏ואתה יודע מי ידביק אותך, ואתה תושמד,
‫‏והתפיסה של חושך תפסיק להתקיים,
‫‏והמרקם של היקום ישתנה ‫‏לצמיתות ובאופן חסר תקנה?
‫‏זה משהו שיכול לקרות? ‫‏-נראה בלתי סביר.
‫‏טוב. מספיק עם השטויות האלה.
‫‏אני מצטערת, יקירי, אבל חושך ‫‏לא היה צריך להביא אותך לכאן.
‫‏פשוט תצטרך למצוא את הדרך הביתה ‫‏בכוחות עצמך. בסדר?
‫‏כעת, קדימה, חבר'ה. ההפסקה הסתיימה!
‫‏חלק מאיתנו צריכים לעבוד.
‫‏חכו!
‫‏לילה אחד יכול לשנות הכול!
‫‏יש לי 24 שעות עם הילד.
‫‏נעזור לו להתגבר על הפחד שלו מהחושך ‫‏ועל כל הצרחות הליליות שלו,
‫‏וכל ההפרעה הזאת לעבודה שלכם פשוט תיעלם.
‫‏טוב, בסדר.
‫‏רק תדאג לכך שהוא לא יפריע לי.
‫‏בהחלט. אין בעיה. הוא לא יפריע לך בכלל.
‫‏התכוונת לזה? ‫‏-מה?
‫‏אתה באמת חושב שתצליח לתקן ‫‏את כל הפחדים שלי בלילה אחד?
‫‏לילה אחד יכול לשנות הכול.
‫‏היי, מה האור הזה? ‫‏-אור? איזה אור? אני לא רואה אור.
‫‏האור מאחוריך שאתה מנסה להסתיר ממני.
‫‏אני? מסתיר ממך? אלו דיבורים של משוגע.
‫‏לא כ"כ קרוב. לא נראה לי שהם מחבבים אותי.
‫‏מה? זה מגוחך. אתה חביב מאוד.
‫‏קראו לי אויב הלילה מספר אחת ‫‏ואמרו שאני הורס את עבודתם.
‫‏כן, אין ספק, הם לא הותירו רושם ראשוני טוב.
‫‏אבל חכה עד שתראה אותם בפעולה.
‫‏זה מעורר השראה, ולא מפחיד בכלל.
‫‏אה, כן, שינה אחראית לדאוג לכך
‫‏שכל היצורים בעולם ילכו לישון בלילה.
‫‏היא מסתובבת למטה וגורמת לכולם להירדם?
‫‏כן! אתה חייב לראות, זה מרתק.
‫‏מה? ‫‏-אל תדאג, היא מקצוענית,
‫‏וזאת כרית קסם.
‫‏ובהשוואה לקינואה שלא טוגנה בשמן שלנו.
‫‏מתה על קינואה! כן!
‫‏אלוהים. תגיד לי שזה כלורופורם קסם.
‫‏כן... קסם.
‫‏יצורים חסרי מנוחה הולכים ‫‏יותר מ-4,800 ק"מ בעונות הבאות.
‫‏אתה מתוק, נכון?
‫‏- פטיש שינה -
‫‏תעצרי! לא! תעצרי!
‫‏חושך! אכפת לך? אני לא מוכנה ‫‏שהפטפטן הזה יתחרפן
‫‏בזמן שאני מנסה לעבוד! ‫‏-כל מה שאת עושה לא בסדר!
‫‏לחנוק מישהו בכרית? כלורופורם? פטיש?
‫‏שלא לדבר על היגיינה במקרה של הנשיקה ההיא.
‫‏תקשיב, אני עושה את זה אלפי שנים.
‫‏אני חושבת שאני יודעת מה אני עושה, ילד.
‫‏והשפתיים האלה נקיות!
‫‏נקיות.
‫‏תודה שנתת לנו לראות איך מכינים נקניקייה!
‫‏אני לא יודע אם אצליח אי פעם להירדם שוב.
‫‏נכון.
‫‏טוב, אם אתה נשאר ער כל הלילה, ‫‏יש לי את הישות בשבילך.
‫‏נדודי שינה הוא החקיין הכי טוב שפגשתי בחיי.
‫‏הוא גורם לעצמו להישמע ‫‏כמו האדם שהוא משאיר ער,
‫‏ואז לוחש דברים מדאיגים באוזניו.
‫‏למה זאת עבודה בכלל?
‫‏אתה ממש מצטיין ביצירת חברים, נכון?
‫‏לא ממש. ‫‏-כן, הגיוני.
‫‏כעת, תצפה ותלמד.
‫‏אופייני לנדודי שינה.
‫‏למה אמרתי את זה למישל? ‫‏היא תחשוב שאני אידיוט.
‫‏אני די בטוח שיפטרו אותי.
‫‏אני בחיים לא אעמוד במועד הסופי.
‫‏היא ישנה עמוק למדי.
‫‏אני אצטרך לשלוף ‫‏את התותחים הכבדים במקרה הזה.
‫‏- דבר מטופש שאמרתי בכיתה ד' -
‫‏מי יודע מהי בירת דלאוור? ‫‏-בירת דלאוור היא ד'.
‫‏כל הלילות חסרי השינה היו בגללו? ‫‏איזה אידיוט...
‫‏רגע, אתה חושב שאני עושה לך את זה?
‫‏לא, חבר. אני רק מגפון ‫‏עבור המחשבות שיש כבר לאנשים.
‫‏אל תבוא אחריי ‫‏עם הילד הזה יותר, חושך. בסדר?
‫‏הוא שיפוטי מאוד.
‫‏אני לא שיפוטי... נכון?
‫‏ואנחנו מתחפפים.
‫‏כמובן, איש מאיתנו לא יכול לעשות את עבודתו ‫‏ללא מעט עזרה מדממה.
‫‏שקט מדי!
‫‏שקט... שקט... ‫‏-שהכלב ישתוק כבר!
‫‏אמרנו לך שהילד הזה יהרוס הכול, ‫‏והוא עושה את זה!
‫‏אני לא איזו שמרטפית מהוללת.
‫‏אני צריכה ריכוז מוחלט כדי לעבוד,
‫‏ואני לא מוכנה שהילד יפריע לי ויהרוס הכול!
‫‏תעיף אותו מכאן, כדי שאוכל
‫‏להתמקד בעבודה שלי!
‫‏בסדר, הבנתי.
‫‏מה היא אמרה? היא דיברה עליי?
‫‏אני אדבר איתך בכנות.
‫‏אני אף פעם לא מבין מה היא אומרת, ‫‏אבל היא נראתה כועסת.
‫‏רעשים בלתי מוסברים. בוא, מכאן.
‫‏היי, היי, מה העניינים?
‫‏אני חושב שהרגע הזה דורש צליל של חריקה,
‫‏עם נגיעה קלה של גירוד.
‫‏מה זה היה? אימא, אבא! אני שומע רעשים!
‫‏אה, כן. אני מותירה חותם.
‫‏זה דפוק כל כך!
‫‏היי, זה בסדר, ילד! זה לא אמיתי... ‫‏-אתה מוכן לא...
‫‏אתה מפר את האיזון העדין של הטבע.
‫‏אולי אתה לא מבין, ‫‏אבל אנחנו מבצעים תפקידים חשובים מאוד!
‫‏כלומר, להגנתו של הילד,
‫‏חלק גדול מהעבודה שלך ‫‏כולל התגנבות והפחדה של ילדים.
‫‏אני לא צריכה להסביר את עצמי לשניכם!
‫‏העובדה היא שעצם נוכחותו מאיימת להשמיד
‫‏את המרקם של היקום כפי שאנחנו מכירים אותו!
‫‏אל תתרגש ממנה. היא נובחת, לא נושכת.
‫‏והיי, שמרתי את הכי טוב לסוף.
‫‏אז תתכונן, ותחזיק חזק!
‫‏הנה היא.
‫‏כוונתך לכל הצבעים האלה?
‫‏כן. זו חלומות בפעולה.
‫‏אם לראות את עבודתה לא יגרום לך ‫‏להעריך את יופיו של הלילה,
‫‏דבר לא יצליח לעשות זאת. ‫‏-מה כוונתך בלראות את עבודתה.
‫‏היי! תשמור על שקט. היא מפעילה את קסמיה.
‫‏טוב, מה מתרחש בתת-מודע שלך הלילה, איירין?
‫‏בסדר. הרבה חרדה בגלל העבודה.
‫‏מצגת גדולה מחר.
‫‏אני לא בטוח שאת מוכנה לזה, איירין.
‫‏את חייבת להרשים את הבוס. הבנתי.
‫‏והבת שלך מצאה חתול שהיא רוצה שתאמצי.
‫‏אימא, אפשר לאמץ אותו?
‫‏חומר טוב הלילה. כעת, הבה נפתור את הכול.
‫‏- עובדת החודש -
‫‏את מציגה את המצגת שלך בביטחון עצמי.
‫‏אם נעשה שימוש חוזר בסליל של מנגנון המתיחה,
‫‏נוכל להפחית את עלויות הייצור שלנו ‫‏ב-30 אחוז.
‫‏כולם אוהבים את זה.
‫‏איירין! איירין!
‫‏- איירין -
‫‏אני חושב שהרווחת את זה ביושר, איירין.
‫‏העובדת הכי מוכשרת בעולם?
‫‏אימא!
‫‏את האימא הכי טובה אי פעם!
‫‏זאת הייתה חתיכת מצגת, איירין.
‫‏אני בהחלט חושב שתקבלי את הקידום הזה.
‫‏הו, אימא. אפשר לאמץ אותו?
‫‏כן, ודאי שאפשר!
‫‏אנחנו אוהבים אותך, איירין!
‫‏מדהימה, היא מדהימה. אתה נדהם, נכון?
‫‏כן. היא נהדרת למדי.
‫‏אמרתי לך.
‫‏אתה יודע, זה מזכיר לי חלום שלי ‫‏שבו עשיתי מצגת בכיתה.
‫‏אבל במקום להריע, כולם צעקו בוז.
‫‏והחלק הכי מוזר, הכיתה שלי ‫‏הייתה בעצם משרד של רופא שיניים.
‫‏מה לעזא... לא העליתי את הזיכרון הזה.
‫‏זה צירוף מקרים, נכון? ‫‏-בהחלט. זה חייב להיות.
‫‏טוב. כי אחרת, אם אומר משהו אקראי
‫‏כמו, לא יודע, "מלפפון מרושע"...
‫‏היי לך, איירין. הגיע הזמן לבדיקה השנתית!
‫‏מה קורה כאן, לכל הרוחות?
‫‏חושך?
‫‏לא! מחוץ לתחום! הבטחת שהוא לא יפריע לי!
‫‏אני צריך לתת לו השראה,
‫‏והעבודה שלך הכי מעוררת השראה
‫‏בכל שעות הלילה. ‫‏-מצטער על המלפפון.
‫‏בדרך כלל.
‫‏תפסיק! אל תגיד מילה נוספת.
‫‏יצירת חלום היא אמנות עדינה מאוד.
‫‏המשמעות היא שכל מה שאתה אומר ‫‏או אפילו חושב, עלול להשפיע על החלום.
‫‏הבנת? ‫‏-כל דבר שאני חושב?
‫‏חשבת על משהו מפחיד, נכון?
‫‏מה? על מה חשבת עכשיו? ‫‏-על ילד מביה"ס.
‫‏מי?
‫‏ריצ'י פאניצ'י.
‫‏תברחו!
‫‏אתה "ממוחרם".
‫‏אומרים "מוחרם"!
‫‏אוריון הבכיין!
‫‏אוריון הבכיין! אוריון הבכיין!
‫‏דחפו לך פעם את הראש לאסלה, אוריון?
‫‏הוא לא יכול להיפצע או משהו, נכון?
‫‏לא, בלתי אפשרי להיפצע בחלום.
‫‏טוב, זאת הקלה. ‫‏-אלא אם כן הוא ימות, כמובן.
‫‏אז הוא ימות במציאות. ‫‏-רגע, מה?
‫‏ילד, אתה חייב להסתלק מכאן, ‫‏אחרת זה יסתיים רע מאוד!
‫‏אני מודע היטב לכך!
‫‏הא?
‫‏קדימה, אוריון! תחשוב על משהו ‫‏שיוציא אותנו מכאן!
‫‏קדימה! תחשוב, תחשוב!
‫‏רגע! עמוד 14 בפנקס הרישומים שלי.
‫‏לסתום את האסלה ולהציף את כל בית הספר.
‫‏הא?
‫‏לא!
‫‏ילד!
‫‏תחזיק מעמד, אוריון!
‫‏מה זה היה, לעזאזל?
‫‏ילד, או שאתה מופרע בטירוף ‫‏או שאתה יצירתי בטירוף.
‫‏אתה בר מזל בטירוף.
‫‏זה היה עלול להסתיים באסון.
‫‏אבל זה לא היה אסון מוחלט, יודע למה?
‫‏כי הסתכלת לפחדים שלך בעיניים ‫‏והראית להם מי שולט!
‫‏טוב, בוא ננסה את זה שוב.
‫‏אתה יודע מה תעשה, ‫‏תניח את היד ככה ואנחנו...
‫‏זה רק אני או שאני יותר נרגש מזה ממך?
‫‏לא התגברתי על דבר.
‫‏ילד, הייתי שם. ראיתי את זה במו עיניי.
‫‏מה שראית היה אותי מבועת ומנסה לא למות.
‫‏כשאתה מזכיר את זה,
‫‏באמת הייתה אווירה של ייאוש קטלני.
‫‏אבל זה לא הופך את זה לפחות מרשים.
‫‏חושך, אתה לא מקשיב.
‫‏לא התגברתי על פחדיי. אני עדיין פוחד כתמיד.
‫‏אני יודע כעובדה שאתה טועה, ‫‏ואני יכול להוכיח את זה.
‫‏אני מפקפק בכך. ‫‏-כן, מר חכמולוג?
‫‏תנסה את זה.
‫‏אתה כבר לא מפחד ממני.
‫‏נכון?
‫‏אני לא פוחד ממך.
‫‏רואה?
‫‏על זה אני מדבר.
‫‏אתה יודע, הבת שלי תאהב את זה ‫‏שאנחנו הופכים לחברים.
‫‏ידעתי שתתחיל לחבב אותי.
‫‏רגע, אתה לא צעיר מכדי שתהיה לך בת?
‫‏הבת שלי בעתיד.
‫‏אתה משוגע, ילד.
‫‏רגע.
‫‏אז אתה אומר שיכולת לחזות את העתיד ‫‏כשהיית ילד?
‫‏אני מניח. אני לא יודע. אני סתם מאלתר.
‫‏זה רעיון גרוע? ‫‏-לא. אני לא יודעת.
‫‏הסיפור נהדר.
‫‏אני אוהבת את זה שהפכת גם את אור לדמות.
‫‏הוא יחזור, או שזאת הייתה הופעת אורח?
‫‏ייתכן. כפי שאמרתי, אני מאלתר.
‫‏אני לא יודעת ‫‏איך אתה ממשיך להמציא את כל זה.
‫‏טוב, את בהחלט יכולה להמציא סיפור כזה.
‫‏לא, אני לא יכולה. ‫‏פשוט... מדובר ביותר מדי דברים?
‫‏אתה כבר מטייל ברחבי העולם ‫‏בחברת ישויות לילה קסומות,
‫‏ועכשיו אתה גם יכול לחזות את העתיד?
‫‏הגדשתי את הסאה? ‫‏-אני לא יודעת מה זה אומר.
‫‏זה אומר מה שאת אמרת. ‫‏-הו. אז כן.
‫‏זאת נקודה מצוינת.
‫‏אני אפטר ממרכיב ה"חוזה את העתיד".
‫‏אין יותר תחזיות ממני כאוריון הצעיר.
‫‏אתה בטוח? כלומר, זה די מגניב ומצחיק, אז...
‫‏לא! זה נמחק.
‫‏בסדר.
‫‏שכחתי. איפה היינו?
‫‏עפת בשמי הלילה עם חושך שוב.
‫‏נכון. אז חושך ואני עפנו בשמי הלילה שוב,
‫‏רק שהפעם זה היה שונה.
‫‏אתה צודק, באמת אפשר לראות ‫‏כל קמט בפרצופים של השחקנים.
‫‏כמו טבעות בגזע עץ.
‫‏אני מניח שזה נראה קצת כמו חגורה.
‫‏אתה יודע איך זה נראה לי? ‫‏כמו רובוט שמחכה לחיבוק.
‫‏זה ריח של גז?
‫‏זכרתי לכבות את התנור?
‫‏שום דבר לא עובד!
‫‏טוב, בוא נראה. באיזו הקלטה להשתמש? איזו...
‫‏שלום! ‫‏-מה אמרתי לך, ילד?
‫‏מה אם החיים הם תאונה קוסמית... ‫‏-מה? לא, לא.
‫‏והקיום שלי חסר כל משמעות? ‫‏-רגע, רגע. לא, לא!
‫‏אימא!
‫‏זהו זה. אני חייב לחזור לטיפול.
‫‏וואו, ילד! נכנסת עמוק.
‫‏מה זה היה? ‫‏-יקירי, אני חושבת ששמעתי משהו.
‫‏אתה יודע כמה אני משלם לך לשעה? ‫‏תחכה לשם שינוי, בסדר?
‫‏אימא! אימא!
‫‏יקירי, מה קרה?
‫‏נבהלתי.
‫‏אני שונא כל כך את החושך.
‫‏בואו, חבר'ה. שמעתי שהתה כאן יוצא מן הכלל.
‫‏היי, חושך. תודה, דרך אגב.
‫‏על מה?
‫‏אתה יודע, על כל זה.
‫‏על שהראית לי שיש בלילה ‫‏יותר מאשר חשכה בלבד.
‫‏אה, על לא דבר.
‫‏הילד ההוא שם? אל תקשיב לו.
‫‏אין לו מושג על מה הוא מדבר.
‫‏אולי יש לו. ‫‏-אין לו.
‫‏גם אני הייתי כמוהו, זוכר?
‫‏הוא פשוט פוחד.
‫‏כן. גם אני יודע איך זה לפחד.
‫‏אתה? ממה אתה יכול לפחד?
‫‏אני מניח שאני פוחד שכולם צודקים לגביי.
‫‏שאני לא בחור טוב, ‫‏ואני מפחיד כפי שכולם אומרים.
‫‏היי, חושך? זוכר שאמרת לי ‫‏שלמעשה אתה בחור ממש טוב?
‫‏ואני לא האמנתי לך? ‫‏-כן.
‫‏אני מתחיל להאמין לך.
‫‏אוי, תודה!
‫‏אתה יודע, עברת דרך ארוכה.
‫‏אני לא בטוח בנוגע לזה.
‫‏מספיק. בואו נחזור לעבודה.
‫‏הגיע הזמן לזוז.
‫‏בסדר. הגיע הזמן להיות ישנונית.
‫‏טוב, בוא. זה הסימן שלנו. ההפסקה הסתיימה.
‫‏אוריון, זה נפל לך.
‫‏תודה, דממה.
‫‏אה... אין בעד מה.
‫‏טוב, ילד, אתה מוכן? תעלה. הא?
‫‏אתה בטח צוחק עליי.
‫‏מי הוא? ‫‏-זה אור. הוא האויב של חושך.
‫‏הא.
‫‏אני מחבב אותו, משום מה. ‫‏הוא גורם לי להרגיש בטוח.
‫‏כאילו שאני עטוף בשמיכה חמה.
‫‏אתם יודעים, אם אתם אוהבים דברים כאלה.
‫‏"הו, תראו אותי. אני בהיר כל כך!"
‫‏גם לי יש טריקים, אתה יודע.
‫‏אבל בניגוד לכמה מאיתנו, ‫‏אני אוהב להשאיר משהו לדמיון,
‫‏במקום לזרות מלח על הפצעים.
‫‏בחייך, חושך. אנחנו באמת ‫‏חייבים לעבור את זה בכל פעם?
‫‏לעבור מה? אני לא יודע על מה אתה מדבר.
‫‏הגישה שלך, האיחורים שלך, חוסר הביטחון שלך.
‫‏מה שלומך, ילד?
‫‏היי!
‫‏זאת תמיד אותה שגרה איתך, בנאדם.
‫‏אני מופיע, אתה מרגיש פגום,
‫‏ומתחיל להקרין את חוסר הביטחון שלך עליי.
‫‏בכל יום אני מביא בהירות ותקווה לעולם,
‫‏ואתה מביא את ההפך הגמור.
‫‏זה לא... אני עושה יותר מזה.
‫‏רגע, באמת? כמו מה?
‫‏כמו הרבה דברים. הייתי שמח לספר לך על זה,
‫‏אבל אין לי זמן עכשיו.
‫‏סוף סוף, משהו ששנינו מסכימים עליו.
‫‏טוב, אני אביא לכאן אור יום ‫‏בעוד כשלוש שניות,
‫‏אז אם אתה רוצה להמשיך להתקיים, ‫‏הייתי, אתה יודע...
‫‏מה שתגיד. עמדנו ללכת בכל מקרה. אידיוט!
‫‏לא הייתי קורא לו אידיוט. הוא נראה בסדר.
‫‏הוא לא נפלא כל כך. תאמין לי.
‫‏היי, אבא?
‫‏מה, מוכנה ללכת לישון?
‫‏האמת שלא. תהיתי אם נוכל לצאת לטיול קטן
‫‏בזמן שתסיים את הסיפור. ‫‏-באמת?
‫‏כדי שנוכל לטייל בלילה, כמו אוריון וחושך.
‫‏כן, בטח.
‫‏אני מניח שאין לימודים מחר. ‫‏אז כן, בואי נלך.
‫‏בואי. אפשר לקצר דרך הפארק.
‫‏בסדר.
‫‏אתה יודע מה? אני חושבת ‫‏שאני מעדיפה את הדרך השנייה.
‫‏אני מסכים.
‫‏אני יכולה לקבל את היד לרגע?
‫‏הו, כמובן. מצטער. ‫‏-לא, זה בסדר.
‫‏הרגע חשבתי על כמה שורות חדשות ‫‏ולא רציתי לשכוח אותן.
‫‏הו, שורות מוצלחות?
‫‏אתה יודע, רק על כך שזה ממש מוזר ‫‏שאי אפשר לראות כוכבים.
‫‏כן, אני מסכים לחלוטין.
‫‏אתה לא צריך להעמיד פנים, אתה יודע?
‫‏שגם אתה רצית ללכת בדרך הזאת.
‫‏אני לא מעמיד פנים.
‫‏תאורת הרחוב בפארק הייתה כבויה. ‫‏זה היה מפחיד גם עבורי.
‫‏אבל חשבתי שהתגברת על זה.
‫‏זה מה שסיפרת בסיפור, לפחות.
‫‏טוב, זה סיפור מורכב.
‫‏אז לא יכולת להניח לזה להיות מורכב? ‫‏הורים אוהבים סיפורים פשוטים כאלה
‫‏כי לא משנה מה הבעיה של הדמות,
‫‏הכול מסתדר, ואז הם לא צריכים ‫‏לדאוג בגלל זה יותר.
‫‏אוריון פוגש את חושך. חושך לא נורא.
‫‏אוריון לא פוחד ממנו יותר, ‫‏ואז יש מסיבת ריקודים.
‫‏אני צריך להוסיף מסיבת ריקודים?
‫‏אני חושבת שאם אתה עדיין פוחד, ‫‏אתה צריך לתת לאוריון להמשיך לפחד.
‫‏הסיפורים היחידים שעוזרים ‫‏הם הסיפורים האמיתיים.
‫‏זה טיעון מצוין.
‫‏אתה חושב?
‫‏כן, ואנחנו בהחלט צריכים להשתמש ברעיון הזה.
‫‏מה הבעיה?
‫‏כן, אתה מתת?
‫‏נדודי שינה. ‫‏-מה?
‫‏לחשוב על התרחישים הגרועים ביותר ‫‏זאת העבודה שלי.
‫‏לא. אני בסדר.
‫‏כן, הוא התגבר על זה, נכון? ‫‏-לגמרי.
‫‏יופי. טוב, בואו נחזור לעבודה.
‫‏נתחרה מי ייכנס ראשון!
‫‏בוא.
‫‏תיכנסו. אני יותר בן תמותה מכם.
‫‏ואין אפילו מנורת לילה.
‫‏סכנת מעידה. לא תודה.
‫‏ממה אתה פוחד כל כך?
‫‏כלום. אני... אני אוהב מאוד את שעות היום.
‫‏את הרעשים. שמעתם את הרעשים של שעות היום?
‫‏ציפורים, ילדים משחקים, ברנץ'? ‫‏-זה נשמע מדהים.
‫‏זה מדהים, ואתם בהחלט מחמיצים את זה. ‫‏בשעות היום
‫‏יש תחושה של חיבור בין הצלילים והצבעים.
‫‏הכול מואר בשעות היום. זה כמעט פסיכדלי.
‫‏אדומים, ירוקים, צהובים, סגול.
‫‏יש לנו צבעים בלילה.
‫‏כלומר, אפשר לראות אותם טוב יותר אם יש אש.
‫‏כן, זה אור!
‫‏וואו! באמת? ‫‏-מדהים.
‫‏זה גורם לי להרגיש בטוח וחמים. ‫‏-אני מבינה למה זה גורם לך לפחד פחות.
‫‏אני לא אומר שאני זקוק לזה.
‫‏אני רק אומר שאין דרך לדמיין עד כמה זה יפה
‫‏אם לא חוויתם את זה בעצמכם.
‫‏אז אתה אומר שהבעיה היא חושך?
‫‏מבחינה מסוימת, כן!
‫‏ואני אוהב אותו, אבל אני מניח ‫‏שהוא הבעיה כאן, נכון?
‫‏אל תבינו לא נכון. ‫‏חושך בחור ממש נחמד. אין כמוהו.
‫‏אבל כל עוד אתם איתו,
‫‏בחיים לא תוכלו ליהנות באמת ‫‏מכל הדברים המדהימים שיש לאור...
‫‏מה?
‫‏טוב, צריך לזוז.
‫‏אתה בטוח שאתה לא רוצה לחכות ‫‏לחבר הכי טוב החדש שלך?
‫‏היי, חושך, אתה יודע, ‫‏אני חושב שאתה הטוב מכולם.
‫‏אתה מבין, לא קלטתי את זה מהשיחה
‫‏בבית עם הדלת. ‫‏-לא, לא, סתם קשקשתי.
‫‏זה שאני מדבר על כמה אני אוהב גלידה,
‫‏לא אומר שאני לא אוהב צ'יפס.
‫‏מי מהם אני? ‫‏-מה?
‫‏גלידה או צ'יפס?
‫‏צי'פס? ‫‏-ואור הוא גלידה?
‫‏בדיוק! ‫‏-את מי מהם אתה אוהב יותר?
‫‏זה באמת חשוב?
‫‏בדיוק!
‫‏אני רק אומר, הלוואי שכולכם ‫‏תחוו אור יום. גם אתה!
‫‏אתה אומר שהיית רוצה שכולם יחוו ‫‏איך זה כשאני לא בסביבה.
‫‏זה לא מה שהתכוונתי לומר. ‫‏-מושלם!
‫‏אז לא יהיה אכפת לך לחזור בך מול כל הצוות,
‫‏בנאום מרגש ונוגע ללב.
‫‏שלום.
‫‏נו כבר.
‫‏הובא לתשומת לבי
‫‏שחלק מהערותיי במהלך ההפסקה האחרונה
‫‏פורשו בדרך שמעולם לא התכוונתי אליה.
‫‏אז אני רוצה להבהיר.
‫‏אני אוהב את שעות הלילה ‫‏ואת חברי הטוב, חושך.
‫‏חלק מכם אולי מרגישים
‫‏שאתם מחמיצים חוויות אחרות שיש בעולם,
‫‏אבל אני רוצה לקחת רגע כדי להזכיר לכם ‫‏את הפתגם העתיק,
‫‏"הדשא של השכן תמיד ירוק יותר ‫‏בצד השני של..."
‫‏העולם! כי יש שם אור יום, ‫‏ואפשר לראות שזה ירוק!
‫‏רגע, רגע. זה לא מה שהתכוונתי לומר.
‫‏אבל זה נכון. כלומר, ‫‏איך דשא ירוק נראה בכלל?
‫‏כן. למה הישויות של היום ‫‏מקבלות את כל הצבעים?
‫‏כן. ‫‏-בדיוק.
‫‏זאת גם דעתי. ‫‏-בסדר, חבר'ה.
‫‏אני חושב שאנחנו סוטים קצת מהנושא.
‫‏חושך הוא נפלא. יש לו מאפיינים נפלאים רבים.
‫‏כמו מה?
‫‏תשמעו... הנקודה שלי היא שטעיתי.
‫‏הרמיזה שהיום טוב יותר מהלילה ‫‏הייתה שגויה. נקודה.
‫‏בטח, ישנם אנשים שיגידו
‫‏שאתה לא יפה ונמרץ כמו היום, אבל אז מה?
‫‏כי בסופו של דבר, מה שמאפשר ‫‏לחיוניות של היום להתקיים
‫‏הוא ההפך המוחלט שלו, חושך וריק.
‫‏אז אתם מבינים, אם תחשבו על זה כך,
‫‏אתם הרוח מתחת לכנפיים של היום.
‫‏אני לא חושב שזה עוזר.
‫‏חכה, תן לי לסיים. אז לסיכום, תודה.
‫‏תודה שאתם מבצעים ‫‏מטלות צנועות שלא מודים לכם עליהן,
‫‏במטרה להפוך את היום מלא האור לנפלא שוב.
‫‏טוב, זהו זה. אני הולכת. ‫‏-מה? את הולכת?
‫‏בעצם אני נשארת.
‫‏אני נשארת ומחכה לאור יום. ‫‏אולי אצליח למצוא עבודה שם.
‫‏נו, בחייך. תהיי הגיונית.
‫‏אתה! אל תדבר איתי בכלל, אתה.
‫‏אתה הסיבה לכך שכולם שונאים אותנו. ‫‏אתה וחושך התופת שלך.
‫‏אבל אני חבר שלך. ‫‏-חתיכת חבר!
‫‏אתה מרחיק אותי מהיופי האמיתי של החיים.
‫‏בחייך, רעשים בלתי מוסברים, ‫‏כולנו יודעים שלא באמת תתפטרי.
‫‏שמי דבי עכשיו. קרא לי דבי.
‫‏דבי!
‫‏טוב, זה פשוט נפלא.
‫‏אבל לפחות יש לנו אתכם, נכון?
‫‏קדימה, חבר'ה, בואו נצא לדרך.
‫‏אני חושבת שכוונתה של דבי ‫‏היא שכולנו זקוקים למעט אור בחיינו.
‫‏להרגיש נראים ו...
‫‏טוב, מאחר שאף אחד לא אומר, אני אומר את זה.
‫‏כולנו צריכים להרגיש נראים ונשמעים.
‫‏כן. זה מה שאמרתי. ‫‏-כן, זה נכון!
‫‏בדיוק! ‫‏-זהו זה. אני מתפטרת!
‫‏גם אני מתפטרת. נמאס לי לחיות בצל שלך.
‫‏רגע, מה?
‫‏חלומות בהקיץ זה דבר אמיתי, נכון? ‫‏אני בטוחה שזה יהיה אתגר חדש וכיפי.
‫‏בהחלט עדיף על סיוטים.
‫‏חלומות, בבקשה...
‫‏טוב, זה סוגר עניין. ‫‏אם חלומות מתפטרת, אז גם אני.
‫‏אני לא נשארת בשעות הלילה ‫‏לשינה נטולת חלומות.
‫‏מה הטעם?
‫‏טוב, אם שינה עוזבת, אז מה...
‫‏תפקידי הוא להשאיר את כולם ערים כל הזמן?
‫‏לא, לא. זה יותר מדי עבודה.
‫‏גם אני מתפטר.
‫‏טוב, ההפסקה הסתיימה, חבר'ה.
‫‏תפסיקו להתבטל. אנחנו צריכים להמשיך לנוע.
‫‏אני כבר מתה לראות שחר של יום חדש.
‫‏חבר'ה, אל תאלצו אותי לעשות את זה לבד. ‫‏אנא, עלינו לעבוד יחד.
‫‏אנחנו... אנחנו חברים.
‫‏טוב, נהניתי מאוד ‫‏לבלות את כל הזמן הזה איתכם.
‫‏שיהיה לכם בוקר טוב.
‫‏בוקר טוב לכולם! מישהו אמר, "אור"?
‫‏בכנות, אני לא מבין מה מוצאים בו.
‫‏לפחות אחד מאיתנו חושב כך.
‫‏לא נותר דבר מהלילה חוץ ממני.
‫‏זה כבר לא לילה.
‫‏זה נראה כמו כלום עכשיו.
‫‏זה נשמע כמו כלום.
‫‏ומחר גם אתה תיעלם.
‫‏אז אני פשוט אעוף לבדי לנצח?
‫‏זה היה רעיון נוראי. ‫‏-אני ממש מצטער.
‫‏אולי מחר אמצא אותם במהלך היום...
‫‏ואצליח לשכנע אותם ש... ‫‏-לא!
‫‏אני לא ממשיך.
‫‏אני אשב על ה... מה שזה לא יהיה.
‫‏סלע? אני לא יודע. אני לא חושב שזה חי.
‫‏אני אשב כאן על הדבר הזה ואחכה לאור יום.
‫‏לא, אתה לא יכול! ‫‏-למה לא? איש לא מחבב אותי בכל מקרה.
‫‏זה לא נכון. ‫‏-אז לאן נעלמו כולם?
‫‏היי, חושך!
‫‏קדימה! תתחפף או שתתנדף.
‫‏חושך?
‫‏קדימה! תזדרז!
‫‏חושך, בחייך, אתה לא יכול לשהות באור.
‫‏אינך יכול להיות איפה שאתה לא. אתה תיעלם.
‫‏אני מוכן לקחת את הסיכון הזה.
‫‏בסדר. אל תגיד שלא הזהרתי אותך.
‫‏חכה, לא! ‫‏-אני ממש מצטער, ילד.
‫‏אבל יום אינו מחכה לאף אחד.
‫‏חושך, אתה חייב לעזוב עכשיו!
‫‏טעיתי בגדול לגבי זה.
‫‏מה הסיכויים?
‫‏לא! חושך!
‫‏חושך!
‫‏באסה. ניסיתי להזהיר אותו.
‫‏טוב, אני צריך ללכת להפוך את החיים ‫‏בכדור הארץ לאפשריים וכל זה, אז...
‫‏להתראות, ילד.
‫‏בוקר טוב לכולם!
‫‏מקווה שהימים שלכם בהירים ויפים ‫‏כמו הפנים שלכם.
‫‏כן, אבל מה קרה אז?
‫‏אני לא יודע. ‫‏-מה כוונתך?
‫‏אני לא יודע מה קרה אחר כך. ‫‏זה כל מה שיש לי.
‫‏אתה משאיר את עצמך הקטן לבדו ‫‏באמצע שום...
‫‏איפה אתה? ‫‏-במקום כלשהו באירופה? אני לא יודע.
‫‏זה לא סוף טוב.
‫‏כן, אמרתי שזה סיפור מורכב.
‫‏אני מניח שנגמרו לי הרעיונות.
‫‏זה הסיפור שלך. זה קרה לך!
‫‏נכון, אבל אני לא יודע איך זה מסתיים.
‫‏התבניות הגלויות הללו בין הכוכבים ‫‏נודעו כקבוצות כוכבים.
‫‏כשבוחנים תיאורים עתיקים שונים ‫‏של שמי הלילה,
‫‏אנחנו מתחילים לזהות‏... ‫‏-אנחנו מסתכלים על תקרה.
‫‏אבל זאת אשליה ממש מוצלחת, וחינוכית מאוד.
‫‏אנחנו אמורים להביט בשמים האמיתיים בלילה.
‫‏הם בנו עיר שמסתירה את הכוכבים,
‫‏ואז יצרו כוכבים מזויפים שאפשר לראות?
‫‏זאת מחשבה עמוקה מאוד, יקירתי.
‫‏תודה. לא התכוונתי לזלזל בעבודה שלך.
‫‏אני חושבת שהפלנטריום מגניב. ממש מגניב.
‫‏זה מקום מגניב לעבוד בו.
‫‏תודה. אני אוהב את העבודה, ‫‏וגם את מה שאמרת. את שניהם.
‫‏אולי יש לי רעיון לאן הסיפור יכול להתקדם.
‫‏כן? אני רוצה לשמוע.
‫‏באמת? אתה בטוח?
‫‏אני בטוח מאוד. תמשיכי.
‫‏טוב. אז אני מופיעה.
‫‏את? ‫‏-אתה לא אוהב את זה?
‫‏לא, אני מת על זה. תמשיכי.
‫‏תמיד תהיתי אם היינו חברים ‫‏אילו היינו באותו גיל.
‫‏אני כבר מת לגלות. תמשיכי, בבקשה.
‫‏טוב. אז אני מופיעה.
‫‏שלום.
‫‏שלום, מישהי שצצה על הצב שלי.
‫‏אני היפאטיה.
‫‏האסטרונומית היוונייה הקדומה?
‫‏אני לא היא. אבל קראו לי על שמה.
‫‏אני מניח שזה נשמע הגיוני יותר. אני אוריון.
‫‏קבוצת הכוכבים.
‫‏כן, שלדעתי נראית ‫‏פחות כמו צייד ויותר כמו...
‫‏כמו רובוט שמחכה לחיבוק.
‫‏כן. שמעתי את זה בעבר.
‫‏את יודעת איפה אנחנו?
‫‏במקום כלשהו באירופה? אני לא יודעת.
‫‏אוף. אני רחוק כל כך מהבית.
‫‏הרסתי הרבה דברים אתמול בלילה.
‫‏אני יודעת. עקבתי אחרי הסיפור שלך.
‫‏באמת? ‫‏-כן.
‫‏בלי לילה, אנשים לא ישנו.
‫‏ובלי שינה, כולם ישתגעו.
‫‏אסור לתת לזה לקרות! ‫‏-לכן אני כאן.
‫‏אני חושבת שיש לי רעיון ‫‏איך להחזיר את כל ישויות הלילה.
‫‏באמת? מה הרעיון?
‫‏יש לי שיר שכתבתי בניסיון לעזור.
‫‏"עכשיו כשהוא איננו, אני מתגעגעת ללילה
‫‏"עכשיו כשהדבר היחיד שנותר הוא אור."
‫‏אני לא יודעת. אני לא חושבת שזה יעזור.
‫‏תמשיכי.
‫‏"ומשהו אחר, לא לילה ולא יום
‫‏"אולי כולם מריעים, 'הידד'
‫‏"אבל אני מתגעגעת ללילה, כי הוא כמוני
‫‏"וכשחשוך אני רואה הכי טוב
‫‏"אולי העולם הפך לבהיר מדי
‫‏"רועש מדי, אנוכי מדי ושש אלי קרב"
‫‏ייתכן שמדובר באירוע אפוקליפטי, ‫‏שיוצר מצב חירום אקלימי
‫‏עם תוצאות קטסטרופליות בהיעדרה של חשכה.
‫‏לא ככה דמיינתי את זה.
‫‏"ומי ששקט לא נשמע לעולם
‫‏"ולאלה שמוזרים מתייחסים בביטול כחנונים"
‫‏בסדר.
‫‏אני מודה, זה מתחיל ‫‏לערער לי קצת את הביטחון.
‫‏"פעם חשבתי ששקט הוא היעדרו של צליל
‫‏"אבל למדתי שזה חלל ‫‏שבו ניתן למצוא צלילים קטנים
‫‏"פעם חשבתי שחושך הוא היעדרו של אור
‫‏"אבל זה המקום שבו אור הכוכבים בהיר
‫‏"הדממה, החושך, החלומות פעם חיבקו אותי
‫‏"הם נתנו לי להרגיש בטוחה בעולם שמחק אותי
‫‏"עכשיו כשהוא איננו, אני מתגעגעת ללילה
‫‏"עכשיו כשהדבר היחיד שנותר הוא אור"
‫‏את משוררת.
‫‏כן, זה נכון.
‫‏זה היה יפהפה. תודה.
‫‏אנחנו חייבים להחזיר את הלילה לעולם.
‫‏אבל חושך... מת. לא נוכל ליצור לילה בלעדיו.
‫‏אבל הוא לא מת.
‫‏חושך חי וקיים, בזיכרון שלך.
‫‏אבל היחידה שיכולה ‫‏להיכנס לזיכרון שלך היא...
‫‏חלומות. אנחנו זקוקים לעזרתך.
‫‏אנחנו זקוקים לכולכם. לכל הצוות.
‫‏תזכור, אם תמות בחלום, תמות במציאות.
‫‏נדודי שינה! ‫‏-מה? אני עושה את עבודתי.
‫‏במחשבה שנייה, אולי זה לא רעיון טוב ‫‏להפקיד את גורל העולם
‫‏בידיו של ילד בן 11 עם חרדת ביצוע חמורה.
‫‏אל תדאג, אני אהיה שם לצידך.
‫‏אני על זה.
‫‏טוב, שינה. תורך.
‫‏אל תדאגו. אני אטפל בזה.
‫‏טוב, הגיע הזמן להשכיב אותך ל... כבשה!
‫‏יופי של עבודה, שינה.
‫‏את מוכנה?
‫‏חלומות פז, אוריון.
‫‏נצטרך לחדור עמוק. ‫‏לפינות האפלות ביותר בתודעתו.
‫‏לדבר עם סאלי.
‫‏- מבחן בעל פה -
‫‏לדבר מול הכיתה.
‫‏ליצנים רצחניים.
‫‏קרינה של ניידים... עקיצות יתוש...
‫‏נפילה מגורד שחקים.
‫‏אה, כן. הנה זה.
‫‏זה הלילה שבו פגשת את חושך לראשונה.
‫‏אתה בחדר השינה שלך...
‫‏אתה שומע רחש חלש מהפינה הכי חשוכה בחדר.
‫‏אתה רואה גוש מבשר רעות לובש צורה...
‫‏כאילו נוצר מתוך החשכה של החדר.
‫‏חושך! ‫‏-אוריון!
‫‏חזרת בשבילי. ‫‏-כמובן. אתה חבר שלי.
‫‏פחדתי שאיבדתי אותך.
‫‏לא. אני כאן, חבר.
‫‏הא?
‫‏חושך!
‫‏אוי, לא!
‫‏חושך!
‫‏אוריון!
‫‏- היזהרו מליצנים רצחניים! -
‫‏- דבורים -
‫‏מה זה? למה זה מופיע כל הזמן?
‫‏זה בתוך הראש שלך, אוריון! ‫‏אתה היחיד שיכול להפסיק את זה!
‫‏אתה חייב להיכנס לשם ולחלץ אותו!
‫‏אני לא יכול לזנק לשם! מה יקרה?
‫‏אין לי מושג, אבל אני חושבת שזאת הנקודה!
‫‏על מה את מדברת?
‫‏תמיד רוצים לדעת את הסוף
‫‏כי זה הופך את הדברים לפחות מפחידים באמצע.
‫‏אבל אולי לפחד זה פשוט חלק מהחיים.
‫‏אני חושבת שאתה פשוט צריך להרגיש את הפחד.
‫‏ולעשות את זה בכל זאת.
‫‏בהצלחה, אוריון!
‫‏תודה, היפאטיה.
‫‏תחזיק מעמד, חושך! אני בדרך!
‫‏אוריון! אני כאן!
‫‏אוריון!
‫‏חושך!
‫‏בוא נוציא אותך מכאן.
‫‏זה לא יחזיק מעמד! ‫‏-אוי, לא. תחזיקי מעמד.
‫‏אנחנו חייבים להעיר אותו מיד!
‫‏אם לא נעשה משהו, שניהם...
‫‏ייקרעו למיליון חלקים קטנים וימותו?
‫‏זוזו. אני אטפל בזה.
‫‏זה ישאב אותנו פנימה!
‫‏מה קורה עכשיו?
‫‏אני לא יודע, אבל העובדה שאני איתך, איכשהו,
‫‏גורמת לאימה של הלא נודע להיות פחות נוראית.
‫‏אני מבין את כוונתך.
‫‏היה לי לעונג להכיר אותך, אוריון. ‫‏-העונג כולו שלי.
‫‏אוריון! הגיע הזמן להתעורר! ‫‏אתה מאחר לביה"ס!
‫‏קראת מאמר על כך ששינה מעכבת צמיחה!
‫‏קדימה, תתעורר!
‫‏למה זה לא עובד? ‫‏-אני לא יודעת, בנאדם!
‫‏בחיים לא הרדמתי מישהו חזק כל כך!
‫‏תתעורר, תתעורר! הגיע הזמן להתעורר!
‫‏תתעורר!
‫‏תתעורר כבר! ‫‏-קדימה, תתעורר!
‫‏אוריון, אם לא תתעורר, תפספס את טיול ביה"ס.
‫‏תפספס את טיול ביה"ס.
‫‏סאלי!
‫‏חושך. עשינו את זה.
‫‏יופי של עבודה, ילד.
‫‏אחלה! הנה זה. שמח שחזרת, ידידי הוותיק.
‫‏ביי, אוריון. היה חלום לבלות איתך את הלילה.
‫‏באמת. ‫‏-להתראות, היפאטיה.
‫‏אני מעריצה את העבודה שלך.
‫‏ואני את שלך.
‫‏ואני מעריצה גם את העבודה שלך.
‫‏הו, וואו.
‫‏אין כמוך, חושך.
‫‏כן, אני מסכים עם זה.
‫‏תודה על הכול, חושך. ‫‏-אמן.
‫‏אז זהו זה. ‫‏-אבל ניפגש מחר בלילה.
‫‏בטח. תראה חושך. אני לא איראה בדיוק ככה.
‫‏אבל תראה אותי בדרכים חדשות. ‫‏דרכים טובות יותר.
‫‏כן, אני מבין את זה עכשיו, ומעריך את זה.
‫‏תודה על זה.
‫‏לא, תודה לך, אוריון.
‫‏על מה? ‫‏-על איך שאתה רואה אותי.
‫‏אתה פשוט רואה את עצמך בעיקר ‫‏דרך עיניהם של אחרים, מבין?
‫‏אז תצא לטיול בית הספר מחר?
‫‏כן.
‫‏אתה לחוץ? ‫‏-מבועת.
‫‏אבל אלך בכל מקרה.
‫‏כל הכבוד לך, ילד. אתה תהיה בסדר.
‫‏טוב, היה נעים להכיר, היפאטיה.
‫‏היה נעים להכיר אותך, חושך.
‫‏יש לך אבא טוב. ‫‏-אני יודעת.
‫‏רגע, מה?
‫‏אני לא מבין. ‫‏-באתי לעזור לך לחזור הביתה.
‫‏מהעתיד? ‫‏-אני מניחה, כן.
‫‏אני בסדר, בעתיד? ‫‏-כן, הולך לך טוב.
‫‏אז לא צריך לדאוג כל כך, זה מה שאת אומרת?
‫‏אני מניחה שכן.
‫‏הם נראים צעירים כל כך.
‫‏באמת? הם נראים לי בני מיליון.
‫‏מה?
‫‏אוריון. חשבתי שהסכמנו. אין ביקורים הלילה.
‫‏אתה צודק, אבא. זה מחר בלילה. ‫‏אתה ואימא ישנתם כל היום.
‫‏מה? אלוהים. זה נכון. ‫‏-באמת? לכל הרוחות, ישנו יותר מדי!
‫‏כן, אני חושב שהייתם עייפים.
‫‏רציתי לתת לכם לישון, להניח לכם לנפשכם.
‫‏מי זו?
‫‏תאמינו או לא, זו הילדה... החברה שלי.
‫‏נעים להכיר. ‫‏-היי.
‫‏מה שמך? ‫‏-היפאטיה.
‫‏שם יפה.
‫‏אז תהיתי אם תוכלו אולי ‫‏להקפיץ את היפאטיה הביתה.
‫‏איפה את גרה, יקירתי? ‫‏-מנהטן.
‫‏מנהטן? איך הגעת לכאן? ‫‏ההורים שלך יודעים שאת כאן?
‫‏בערך. ‫‏-והם לא יכולים לקחת אותך?
‫‏אה, כן, נכון. אולי נתקשר אליהם.
‫‏מה נעשה? ‫‏-אני לא יודע.
‫‏לא תוכלי לחזור לניו יורק 20 שנה ‫‏לפני שנולדת.
‫‏כן, אני יודעת.
‫‏איך חזרת לכאן מלכתחילה?
‫‏לא יודעת. פשוט עשיתי את זה. ‫‏-אז תעשי שוב.
‫‏בסדר.
‫‏מה הבעיה? ‫‏-אני לא יודעת. זה לא עובד.
‫‏זה נורא. אולי הוריי יכולים לאמץ אותך.
‫‏מה? לא! מה עם אימא? ‫‏-נראה שהיא חיבבה אותך.
‫‏לא אימא שלך. אימא שלי. אשתך?
‫‏אה, כן. יש לי אישה?
‫‏כן, אימא שלי! ‫‏-אני יודע.
‫‏זה אסון!
‫‏הא?
‫‏מי אתה?
‫‏אני טיכו. באתי לעזור.
‫‏מכונת הזמן שלי נמצאת על הדשא. ‫‏אני יכול לקחת אותך הביתה.
‫‏אתה יכול? ‫‏-אבל חייבים ללכת עכשיו.
‫‏החזרה כדי לקחת אותך ‫‏שחררה מפלצות זמן בין-ממדיות,
‫‏וחייבים לעצור אותן לפני שהן יתרבו ‫‏וישמידו את ההיסטוריה!
‫‏ניפגש בעוד 20 שנה.
‫‏כשאומר "עכשיו", תרוצי ישר לקפסולה.
‫‏הבנתי!
‫‏עכשיו!
‫‏כן!
‫‏תחזיקי חזק!
‫‏מה לעזא...
‫‏אבא!
‫‏היפאטיה!
‫‏היי, טיכו. חלף זמן רב. לא השתנית בכלל.
‫‏אתה השתנית. אתה ממש זקן עכשיו.
‫‏טוב, אני מניח שהתבגרתי קצת.
‫‏טוב, אני חייב לזוז.
‫‏תודה שהחזרת אותי הביתה.
‫‏אין בעיה.
‫‏ואז הטסתי את מודול מכונת הזמן ‫‏כל הדרך לכאן,
‫‏הרגתי מפלצות זמן ונכנסתי למיטה.
‫‏זה סוף נפלא. ‫‏-כן?
‫‏בהחלט. תודה שמצאת פתרון. נתקעתי.
‫‏אתה ישנוני? ‫‏-כן.
‫‏לילה טוב, מתוק. ‫‏-לילה טוב, אימא.
‫‏פתוחה או סגורה?
‫‏סגורה הלילה.
‫‏בסדר. שינה ערבה.
‫‏היי, אבא.
‫‏הוא ישן?
‫‏כמעט. ‫‏-הוא מצא סוף?
‫‏כן. מכונת זמן.
‫‏אה, זה טוב. מכונת זמן.
‫‏זה רעיון טוב.
‫‏גם אני חשבתי כך. אתה נשאר ער?
‫‏אני חוזר לעיר בבוקר,
‫‏אז חשבתי שאיהנה קצת מהלילה.
‫‏בסדר, אבא. אני הולכת לישון.
‫‏לילה טוב. היפאטיה.
‫‏לילה טוב, אימא.
‫‏לילה טוב, היפאטיה.
‫‏אני יכולה לשבת איתך?
‫‏אני אשמח.
‫‏- אוריון והחושך -
‫‏- מבוסס על הספר "אוריון והחושך" ‫‏מאת אמה יארלט -
‫‏- לזכרן של מייגן נוייס ונואל מק'קון -
‫‏תרגום כתוביות: גיא רקוביצקי